Máš něco?
Nevím jistě.
Ale signál je slušný.
JIM MI TO ZAŘÍDIL
Co máš?
Nic.
Překlad: datel071
Tohle je beznadějné. Vůbec nic nemáme.
Ani nevíme, jestli jsme na správném poli.
Trpělivost, cvrčku.
Kdyby si Bishop aspoň vzpomněl, kde zhruba to zlato vykopali.
Kamaráde...
Co je?
Tišeji.
Myslíš, že sem Antikvihledači nasadili štěnice?
To by jim bylo podobné.
- Vykopali tady zlaté artefakty! - Co to vyvádíš?
Před pár desítkami let. A my si myslíme, že je tady zakopaná anglosaská loď!
Co to vyvádíš, troubo?
V okruhu 2,5 kilometrů není živá duše.
Něco... cokoli, aspoň náznak, že jsme na správné stopě.
Co máš?
Dvacetník.
Neohrnuj nad ním nos.
Dík.
- Díky. - Nebyl dvakrát nadšený.
Já myslel, že jsi vegetarián?
Vždyť jo.
Tak jak to, že jíš vepřové škvarky?
- Jsou to jenom brambůrky s příchutí. - To teda nejsou.
- Je to prasečí kůže. - Nech toho.
Škvarky jsou vyškvařená prasečí kůže, mrkni se na složení.
Nemůžou prodávat balenou prasečí kůži. Krucinál!
- Jak dlouho už to dělají? - Odjakživa.
Nikdy mi to nikdo neřekl.
To vystoupení ve čtvrtek pořád platí?
U mě jo, jestli i u tebe.
Jo, asi jo.
Jak jsi na tom s hraním vestoje?
To nepůjde, kamaráde. Asi z toho udělám svou značku.
- Jak to myslíš? - No, Sandie Shawová vystupovala naboso,
Nick Drake zase zády k publiku,
proč bych já nemohl hrát v tureckém sedu?
- To zní trochu domýšlivě. - Nic domýšlivého na tom není.
Není to žádná póza - já to vestoje prostě nezvládnu.
Co ti tady dělají?
Tohle není jejich hospoda.
Zdravíčko, dámy.
- Dětina. - To jako vy?
- Tuhle hru nehraju. - Máte odvahu - přijít zrovna sem.
Zaslechli jsme, že se na Bishopově farmě našly nějaké zajímavé artefakty.
- Nevím, o čem to mluvíte. - Myslím, že víte.
My jsme nic nenašli. Ledaže by vás zajímaly plechovky od pití a ostnatý drát.
Nečekám, že byste něco našli zrovna vy dva.
Mluvím o rozličných předmětech možného historického zájmu,
které vám ukázal pan Bishop.
Ne, je mi líto, nechytáme se.
Ať už jste ty předměty našli vy nebo někdo jiný, je vaší povinností nahlásit vše,
co by mohlo být považováno za poklad, okresnímu úřadu.
Ne, není.
Takže víte, o čem mluvím.
Ne, nevíme.
Máte 14 dní na to, abyste ty nálezy nahlásili,
jinak upozorním příslušné úřady sám.
Teď už vlastně 12 dní.
- Boha jeho, on mluví. - Má to dovolené?
Máš průšvih, kamaráde. Jen počkej, až si tě přivede domů.
Jdeme, Paule. Tyhle amatéry máme u zadku.
To by se vám líbilo, co?
Vy musíte mít vždycky poslední slovo, viďte?
Ne.
On se fakticky jmenuje Paul.
Odkud to vědí? Musel jim to říct Bishop.
Možná máš pravdu. Třeba jsou na tom poli štěnice.
Co budeme dělat?
O to stanoviště nesmíme přijít, je příliš důležité. Musíme ho bránit.
Musíme povolat na pomoc plnou sílu DKDK.
- Všech sedm. - Přesně tak.
Vzít to tam útokem.
Zajdeme za Terrym. Ať zmobilizuje jednotky.
Někdo přichází.
Cože, zlato?
Někdo přichází.
Kdo?
Jsou dva - jeden malý, druhý hubený.
Jasně.
Už jsou tady.
Dobrý večer, Terenci.
Zdravím, Lanci. Zdravím, Andy. Co byste potřebovali?
- Tak to jste vy! Ahoj. - Ahoj, Sheilo.
- Nedáte si limonádu? - Ne, díky, Sheilo.
Je čerstvá.
Já si dám, Sheilo. Díky.
Tak teda jo, proč ne.
Taky si prosím, zlato.
Nové přírůstky, Terry?
Ne, ne, jenom je přeskládávám.
Napadlo mě, že je zkusím seřadit spíš podle hodnoty než podle data.
Zajímavé.
V rámci jedné hodnoty budou samozřejmě řazené chronologicky.
To dá rozum.
- Tak čemu vděčím za návštěvu? - Jde o tu Bishopovu farmu.
Hází vám klacky pod nohy, co? Není se co divit.
Kdybych já pohřbil svou ženu v mělkém hrobě,
poslední, koho bych si zval na své pozemky,
- by byli lidi s lopatou. - Ne, ne, dal nám povolení.
- Opravdu? - Jo, byl nadšený. V podstatě nám dal volnou ruku.
Jde o to, co nám řekl.
- Co vám řekl? - Že už na té farmě kopali,
ale bylo to před lety, ještě před válkou.
Vykopali pár jam a už se tam nevrátili.
Ale pak nám ukázal věci, co vykopali.
Jaké věci?
Významné. Překrásné.
Zlato a granáty.
Pokračuj.
- Kolem čmuchá ta druhá parta. - Antikvihledači.
Neříkejte?
- Doneslo se jim to? - Vypadá to tak.
Takže potřebujeme, aby nás klub celou svou vahou podpořil.
- Vahou všech sedmi členů. - Jaký je? Ten Bishop.
- Měl jsi pravdu, straší mu ve věži. - Zmínil se o manželce?
Jednou na ni řeč přišla, ale byl zrovna v jakémsi tranzu.
Co má za lubem?
Musí mít něco za lubem.
Určitě vám dal povolení hledat na jeho pozemcích?
S výjimkou jednoho pole.
Takže tam ji má.
- Musíme tam. - Co nejdřív.
- Neztrácet čas. - Kdy teda? - Zítra nemůžu, musím sepsat esej.
- Já nemůžu pozítří. - Ve středu?
- Zkoušíme na vystoupení. - Máte vystoupení?
Zpíváme u Bílého koníka. Jsi zvaný.
- Prima. Ve čtvrtek? - To máme to vystoupení.
- Takže ve čtvrtek to nejde. V pátek? - Skvělé.
Tak dobře, domluveno.
Díky, zlato.
- Díky, Sheilo. - Děkuju.
Na DKDK.
Na DKDK!
Páni, ta je ale citrónová.
To teda jo, viďte?
Šikulka. Je výborná.
MOUDROST SEVEROAMERICKÝCH INDIÁNŮ MAGNETY NA LEDNICI - 3 ZA CENU 2
MŮŽEME BÝT JENOM TÍM, K ČEMU SI SAMI DODÁME SÍLU
Ano?
Ahoj. Mags, to jsem já, Lance.
Ahoj, brouku. Za minutku jsem tam.
- Ahoj, brouku. Máš se? - Jo, dobře. Co ty?
Jo, fajn, byla jsem... jenom jsem si odběhla dozadu.
Přinesl jsem ti tohle.
- To je moje? - Jo, tvoje nejoblíbenější.
No jasně! Díky, brouku.
- Ten zítřek pořád platí? - Co je zítra?
- Hudební večer u Bílého koníka. - Jo? Kdo hraje?
Já. Říkal jsem ti o tom.
- Zazpíváme s Andym moji písničku. - No jo! To jsi říkal.
Já myslela, že to je příští čtvrtek. Je to tenhle čtvrtek?
Jo, zítra. Říkala jsi, že přijdeš.
- Zeptám se Tonyho, jestli něco nemá. - Kašli...
zapomeň. S Tonym si hlavu nelam. Když mu to nevyjde, přijď sama.
Jasně, zeptám se ho, jestli něco nemá. V kolik to začíná?
Myslím, že v půl osmé. Pošlu ti esemesku.
Kdo to byl, Maggie? Já ti říkal, že máme zavřít.
- Zdravím, Lanci. - Tony.
Lance nás zítra zve na hudební večer.
- Že nic nemáme, nebo jo? - Říkal jsem vám o tom minulý týden.
- Myslím, že ne. To zní dobře. - Bezva.
Měli bysme tamto dokončit, Maggie.
Stěhujeme krabice.
Hned jsem tam.
Lanci, až půjdeš, dáš tam cedulku zavřeno?
- Jo, tak jo, uvidíme se zítra večer. - Co je zítra večer?
- Bílý koník! - Aha, no jo!
Uvidíme se tam.
Měj se, Lanci.
Bylas new age děvče mé,
jako lesk perletě, světel zář v černé tmě,
jako propulzér...
Propulzér...
Ne.
Propul...
- ...zér. - Co je to propulzér?
- Pouťová atrakce. Lítáš tam jak nudle v bandě. - Aha.
Seber se, kamaráde. Podle mě to zní dobře.
Tak ti nevím, jestli to byl dobrý nápad.
Hele, já se na to těším.
A Becky taky.
Nechoď. Nechci, abys tam chodila.
Fajn, vysvětli mi, proč bych se neměla cítit dotčeně.
Bude to hrůza. Chci tě ušetřit toho utrpení.
- No páni. - A utrpení to rozhodně bude.
Tak moc ti na tom záleželo.
Dala jsem třídě snadný domácí úkol, abych nemusela známkovat přes noc.
Touhle lahví ti sděluju "prosím nechoď".
Dík.
Fakticky, bude to příšerné. Zhnusím se ti.
Uvidíš mě na tom pódiu a řekneš si, "To je ale kokot. Proč se s ním zahazuju?"
Zní to čím dál líp.
Takovou podívanou si nemůžu nechat ujít.
Prosím.
Slíbíš mi místo toho soukromé vystoupení?
Jasně. Klidně na Adama.
- Ne, to nebude nutné. - Jenom ne před nabitým sálem.
Ty čekáš nabitý sál?
Šmarjá, jo. Přinejmenším. Možná hůř.
Přijde Becks?
Ne, chtěla, strašně moc, ale musí známkovat úkoly.
Takže... jo, je to škoda.
Co Maggie?
- Cože? - Maggie?
- Co je s ní? - Pozval jsi ji?
No... už si nevzpomínám. Je to možné.
Koho hledáš?
Jenom se dívám, kdo dorazil.
Ty se s Tonym neznáš, viď?
- S tím jejím novým. - Asi ne.
- Kolosální chuj. - Má?
Ne, je. Ne že ho má.
Nemám tušení, jak ho má velkého.
- Určitě to bude mrňous. - Určitě.
Ona dorazí. A když ne, bude to prostě pohodová,
nenápadná akce -
zkouška před tím, než začneme obrážet stadiony.
- Je možné, že jsem to dal na Facebook. - Do pytle. Kdy?
- Tuhle večer, když jsem si věřil. - Paráda.
- Sakra. - Co je?
- Simon a Garfunkel. - A je jich víc.
Tohle je bašta Antikvihledačů?
Nevím. Kde se scházejí?
STOB má ve čtvrtek kontrolní vážení.
Do prčic.
No co, co nám můžou udělat?
Zmerčili nás.
Tak jo, rozhodnuto - žádné zpívání nebude.
Platí. Donesu něco k pití, jinak vyhráli oni. Co si dáš?
Jedno velké.
- Ahojky. - Nazdar, Sophe.
- Andy! Ahoj. - Koho jsi zdravila?
Tebe, koho asi?
Takže jsi dostala Lanceův vzkaz?
Jaký vzkaz?
Na Facebooku.
Jo, řekla jsem si, že zaskočím.
Bezva, ale nakonec z toho asi nic nebude.
- Z čeho? - Z toho zpívání.
Fakt? A proč?
Ukázalo se, že tohle místo je bašta Antikvihledačů.
Jsou všude kolem. Zpropadené mraveniště neřádstva a podlosti.
Musíme se mít na pozoru.
- Co si dáš? - Jedno velké. Kde sedíte?
Tamhle vzadu.
Šmarjá! Ahoj, lidi.
- Tak jsem to na ten Facebook dal. - Jsme nahraní.
Asi té písničce neunikneme.
- Nemůžeme se dočkat, viď, zlato? - Ano. - Jak se jmenuje?
Počkej si a uvidíš.
Je to smutná písnička? Smutné písničky miluju.
Je, Lanci?
- Je to smutná písnička? - Ne, nijak zvlášť.
Je o tvojí bejvalce?
Ne, proč si to myslíš?
Protože o ní pořád mluvíš.
- To není pravda. - Má dneska přijít?
Nevím. Dáte si někdo něco?
Já tam dojdu. Velké?
Velké? Půlák?
Kolu?
Sheilo, co si dáš?
Piňa Coladu.
Piňa... nejsem si jistý, že ji u Bílého koníka budou mít,
ale zeptám se. A když ne?
- Snow Ball. - Snow Ball. Jasně.
Zdravím všechny, co to přišli rozjet k Bílému koníkovi.
Jako první - Johnny Piper.
Nazdar.
Vydáš se pustinou po stopách mých?
Prosmýčíš keře a trní?
Budu tvůj poklad.
Já dotyk králů, dech větru mnohokrát pocítil,
já ptačí zpěv jak vlastní řeč znal,
nic jiného jsem nevnímal.
Já čekám, kde jsi?
Je tady? Nikde ji nevidím.
Děkujeme, Johnny, moc hezké.
A budeme hned pokračovat -
prosím přivítejte Lance Statera a Andyho Stonea.
New Age děvče.
Oblohou sotva mráček plul,
já potkal ji, věrný odraz tvůj,
náruč mi nabídla, však smůla smůl,
pak přišel pád a noci beze snů.
Bylas new age děvče mé,
jako lesk perletě, světel zář v černé tmě,
jako propulzér.
A za svůj pád já splácím daň,
to on sám teď ujídá z lásky tvé,
zdí kamennou srdce ti pevně obehnal
a jako trhanec nás dva rozerval.
Bylas new age děvče mé,
jako lesk perletě, světel zář v černé tmě,
jako propulzér.
Slunce svit, i měsíce,
jako plamen ze svíce,
bylas new age děvče mé.
- Dvojitou whisky? - Ano, prosím.
Tak jo, dáme si desetiminutovou přestávku,
než další účinkující zaparkuje dodávku.
- To bylo výborné. - Nech toho.
Fakticky.
Bylo to lepší, než jsem čekal, ale to o ničem nevypovídá.
Mně se to líbilo.
Proč Lance lezl na tu bedlu? Má hemeroidy?
Ne, neumí hrát jinak než v tureckém sedu.
To jako vážně?
To je geniální.
Zdravím.
Nazdar.
Nazdárek.
- Takže jsi přišla? - Jo.
Nudila jsem se a to víno, cos koupil, stálo za starou belu.
Tohle je Sophie.
Nazdar, Sophie.
- Sophie, to je... - Becky.
Becky. Tohle je Becky.
Zdravím, Becky.
No... vidím, že máte pohodičku.
- Posaď se, donesu ti pití. Co si dáš? - Jenom pomerančový džus, dík. - Bezva.
Fakt? Sedni si. Dojdu pro něj.
- Maggie nedorazila. - Je tady Becky.
No jo. Ahoj, Becks. Máš se?
Jo, fajn. Díky, Lanci. Uvážila jsem to a půjdu radši domů.
- Tak jo, uvidíme se tam. - Jo.
- Měj se, Lanci. - Ahoj.
Je milá.
A kruci.
Becks!
- Kdo to sakra je? - Jenom někdo z klubu.
Jenom někdo z klubu, s kým se držíš za ruce?
Nedrželi jsme se za ruce. To ona držela za ruku mě.
Aby mě morálně podpořila.
- Kolik jí je? - Nevím.
- Ale víš. - Třiadvacet.
Paráda.
- Dík. - Nic mezi námi není.
Tak proč jsi nechtěl, abych přišla?
Protože jsem myslel, že to bude děs.
A byl?
Vlastně to docela ušlo. Byli jsme celkem spokojení.
Jsi k pláči. Ubohá krize středního věku.
Klidně se na mě vykašli kvůli mladší holce.
A když už jsi u toho, kup si taky kožené kalhoty a motorku.
Jakou by sis koupil?
Nejspíš Triumph Bonneville.
Nebo Kawasaki.
Nakonec ji to přešlo?
Dá se říct.
Mluvil jsi s Maggie?
Jo.
Proč nepřišla?
Nevybavuje si, že bych jí o tom někdy říkal.
Aha.
Tady ho máme.
Ahoj, Terry.
Ahoj, hoši. Omlouvám se, že jdu pozdě. Hodina flamenka.
Není vyhnutí.
Tak a je to tady - Bishopova farma.
- Už jsem myslel, že se toho nedožiju. - Ostatní nepřijdou?
Ne, ne, na to je čas. Zasvětíme je později.
Říkal jsem si, že bychom mohli kousek udělat sami. Něco jako obhlídku.
Opravdu?
Je někde poblíž?
Bishop? Neviděl jsem ho.
A od kterého pole se máte držet dál?
Od toho výběhu u Birchwood Road.
Říkal, že tam kopat nemáme.
Bezva. Takže tam začneme.
Fakt? Dali jsme mu slovo.
Co tam asi je, že nechce, aby to lidi vykopali, co myslíte?
Je tam jeho žena.
Kdyby se tu nachomýtl a protestoval, budu dělat hloupého.
Tady máte.
Když něco najdete, dejte mi vědět.
- Zmáčkneš tenhle knoflík a mluvíš, pustíš ho a posloucháš. - Provedu.
A na konci vždycky řekni "přepínám".
- Rozumím. - Rozkaz.
Ten vyrazil do úplně jiné akce.
Myslí si, že je zpátky u policie. Zašlé chvíle slávy.
Chce najít paní Bishopovou. Rozlousknout starý případ.
Přepínám.
Takže dostane otázku za pět -
život a dílo P. G. Wodehouse.
Jsme v kole všeobecné znalosti.
První otázka -
který nelétavý pták je neoficiálním symbolem Nového Zélandu?
Chlápek odpoví klokan. Co k tomu říct?
- Neříkej nic. - Ne, škoda slov.
Ne a ne se chytnout. Nezabalíme to pro dnešek?
Asi jo.
Slyšíš mě, Terry? Přepínám.
Mluv, přepínám.
Tak si říkáme, že to pro dnešek zabalíme.
Přepínám.
Tak jo. Něco jsem zaměřil. Je to poměrně velké a poměrně hluboko.
Nejspíš nějaké potrubí nebo ukotvení brány, ale stejně udělám sondu a proklepnu to.
Přepínám.
Tak ještě pět minut a potom vyrazíme do té hospody na rohu?
Přepínám.
Uvidíme se tam. Přepínám a končím.
A kruci.