Překlad: datel071
Dobré ráno. Spal jsi vůbec?
Ne, většinu noci se mi chtělo čůrat, ale měl jsem bobky.
Z čeho?
Co já vím. Asi z duchů, nebo z vlka.
- Už jsi to místo prověřil? - Jo.
- A máš něco? - Ne.
Určitě tam toho bude víc. Proto hlídají.
Kápnul jsem na to.
- Kdo co hlídá? - V noci jsem na to kápnul.
Straky tohle místo hlídají stovky let.
Několik generací.
Straky vědí, že tam dole je toho víc.
To zní trochu mysticky.
Ne, dává to smysl.
Straky milují blyštivé věci.
Ale nepředávají historky dětem a vnoučatům.
Co ty víš? Třeba mají nějakou kolektivní genetickou paměť.
Dáš si čaj?
Jak chytím takovou straku?
- Živou? - Jo.
- Tak to se pěkně zapotíš, kamaráde. - Myslíš?
Děláš si legraci? Napadá tě něco?
Co je na tvém seznamu způsobů, jak chytit živou straku, na prvním místě?
Síť.
- Jaká síť? - Velká.
Něco jako podběrák.
A to se k ní jen tak přikradeš?
Někde se schovám.
Nastražím past.
Hodně štěstí.
Co uděláš, až ji chytíš? Vyslechneš ji?
Podle mě ty zlaté mince křečkují na jednom místě.
Kdyby se nám podařilo nějakou chytit, přidělat jí sledovací zařízení nebo kameru
a přimět ji ukrást další minci, mohli bysme ji stopovat.
Nemáš zápal močáku, kamaráde?
- Zadržoval jsi to moc dlouho. - Jo, no...
musím to zkusit.
- Jdeš v pondělí do klubu? - Co bude?
Varde bude mluvit o OCP nálezu.
- Co znamená OCP? - Netuším.
Nejsou to obecní cesty a parkoviště?
Možná dorazím později, pracuju.
- Nedal jsi výpověď? - Dal.
Upsal jsem se zase na brigády.
- Hubení plevele na A414. - Hezké.
Já dělám až v úterý,
mohl bych zůstat tady, pohlídat to tu.
Vyhýbáš se vlastnímu bytu?
Ne.
Zdravím. Jdete kvůli tomu bojleru?
Hledám Lance. Je tady?
Ne. Jde o ten bojler?
Cože? Ne, je mi líto. A vy jste?
Maggie.
Lanceho bejvalka.
A vy?
Toni, Lanceho... včílka.
Včelka?
Jako dělnice?
Ne, včílka jako...
Můj ty bože! Vy jste Lanceho přítelkyně?
Moc se omlouvám!
Já myslela včelka, jako že jste pilná.
On vám to neřekl?
Dobrý bože, jak to musí vypadat? Stojím tady v pantoflích.
Nechal mě spát v dceřině pokoji, když je teď pryč.
Pojďte dál! Jen pojďte!
- Kate je pryč? - Jo. Půjčila si jeho auto.
To malé žluté TVR.
Vyrazil kempovat nebo tak něco.
Tak vy jste jeho přítelkyně?
Ukažte se mi.
Představovala jsem si vás jinak.
- Myslela jsem, že budete víc jako... - Jako co?
No, byl ženatý se mnou, takže někdo trochu víc...
hezké hadříky, kapka make-upu, ne tak klučičí.
Jak že se jmenujete? Trevor?
Toni.
Fakt legrační!
Ne... vypadáte v tom roztomile.
Ke mně by to nepáslo.
Při mé práci lidi očekávají, že budu mít upravené čisté nehty.
- Co máte za práci? - Jsem spisovatelka.
- Neříkejte. - Jo.
Jo, trochu jsem tady uklidila.
Byl tu bordel jako v tanku.
Ten chlap potřebuje, aby se o něj někdo staral.
- Jste Štír? - Ne.
Mám mu vyřídit, že jste tu byla?
Jestli chcete.
Nashle.
- Máš se, Steve? To jsou nové rozprašovače? - Jo, tyhle jsou nové.
- Nalil jsi do nich vodu? - Jo, jenom vodu.
Fajn, do každého přilej půlku láhve tohohle.
Ať se ti to nedostane na ruce a nevdechuj to.
- Máš to? - Jo, hotovo.
Nezapomeň na...
- Potřebuješ dolít? - Jo.
- Ukaž, udělám to. - Dík.
Děkujeme, Varde.
Velmi zajímavá přednáška o fascinujícím nálezu.
A jak to tak bývá, přinesla víc otázek než odpovědí.
Proč tolik Odznaků cyklistické připravenosti zakopaných pohromadě?
- A kdo je tam zakopal? - Pekelní andělé.
Lance Armstrong.
Nějaké další otázky na Varde, než dá odpočinout svému hlasu?
Musíš být po tom maratonu úplně ochraptělá.
Žádné otázky? Tak přejdeme k dalšímu bodu.
Lanci, pokročil jsi v pátrání po té tvé ukradené minci?
Vzdávám to, Teriyaki. Už dva dny honím straky.
To je dobře.
Pozorování ptáků prospívá duši. Uklidňuje to.
Tohle je jiný druh pozorování ptáků, Sheilo.
Tohle je zlostné pozorování ptáků za účelem peněžního zisku.
Chtěl jednu chytit a přivázat k ní kameru.
Nechal jsem tam minci, ale ani se jí nedotkly, protože nebyla zlatá.
Nedotkly se jí, protože jsi seděl vedle se sítí.
Varde něco napadlo, viď?
Varde říkala, že straky - jako příslušnice čeledi krkavcovitých -
jsou velmi inteligentní, takže by sis postupně mohl
získat jejich důvěru a přimět je, aby si od tebe něco vzaly.
To je moc hezké, Varde,
ale já nemám čas ochočit si straku.
Za tři týdny o ten pozemek přijdeme. Vážně, někdy jste samé řeči.
Víš jistě, že tuhle dočasnou posedlost strakami nevyužíváš
k vytěsnění těžkostí, které zakoušíš ve svém osobním životě?
- Měl jsem na jazyku to samé. - Já taky.
Soustředíš se víc na straky než na své skutečné problémy.
Ne.
A stejně, se zlatými mincemi i strakami jsem skončil.
Máte pravdu.
Nechám to být.
STRAKA SVĚTLÝ LEŽÁK
Velkou Stellu, prosím.
Ahoj, Toni, zlato. To jsem já.
Neozvala ses, tak se chci zeptat, jestli je všechno v pořádku.
Brnkni, až si to poslechneš.
Jinak se nejspíš uvidíme v práci.
Ahoj.
Dík, Michaele.
Vážně nezůstanete?
Ráno musím být čerstvý na lekci Bollywoodu.
Jeho oblíbená.
- Vážně? Jsi fanda starého Bollywoodu? - Rozhodně.
Je moc dobrý.
Mohl by hrát ve filmech.
Kdyby si obarvil knír a naučil se hindsky.
- Mějte se. - Ahoj.
Dobrou.
Jsi v pohodě? Budeš tady sedět sám?
Jo, donesl jsem si časopis a... počkám ještě hoďku,
než půjde Mags do postele.
- Kruci, kamaráde, co je to za život? - Není to napořád.
Zůstal bych ještě na jedno, ale ráno brzo vstávám.
- Tlakové čištění žvýkaček v Chelmsfordu. - Moc hezké.
- Tak se měj. - Ahoj.
- Ahoj.
- Pivo a skautská klubovna. - Zbožňuješ to.
- To jo. Jak bylo v klubu? - Jako vždycky.
Neumím si představit, o čem se tam bavíte.
- Sedánky ukecaných? - Někdy spíš odkecaných.
Po pravdě, obvykle to končí jako terapeutické sezení.
- Chtěla bych být moucha na stěně. - To nemusíš, klidně přijď.
Ne. Mám pár dalších bytů, co bych ráda omrkla.
- Pracuješ zítra? - Bohužel. V Colchesteru.
- Kde jsi byl dneska? - Taky v Colchesteru.
- Celý den? - Jo, do čtyř.
Andy minulý týden odkryl kus římské mozaiky, viď?
Jo. Doufali jsme, že tam toho bude víc, ale dneska jsme našli jenom středověké věci.
Nezahlédla jsem tě na A414?
- Za Mornamem? - Cože? Ne, ne, byl jsem v Colchesteru.
Jako by ti z oka vypadl. Kolem oběda.
Stříkal plevel na krajnici.
Ne, ne, netuším, kdo to mohl být.
Jestli jsi to nebyl ty, proč bys měl vědět, kdo to byl?
Přesně, mohl to být kdokoli. Jdu zalehnout. Jdeš taky?
- Jo, jasně, za chvíli. - Dobrou.
Za co to bylo?
Za to, žes lhal, že si Kate nevzala tvoje auto.
Jak jsi to zjistila?
Šla jsem k tobě.
- A auto tam nebylo? - Ne.
- Byl tam někdo jiný? - Jo.
Tvoje bývalá žena Maggie.
Tak jo, poslyš, podělal jsem to...
Mohla bys po mně na minutku přestat házet ty brambory?
Podělal jsem to. Měl jsem ti to říct, ale zpanikařil jsem.
Lhal jsi.
Já vím, ale myslel jsem, že to dělám kvůli...
Prosím, přestaň po mně házet ty brambory.
Vím, že si to zasloužím, ale je těžké se soustředit.
Nic mezi námi není, nevrátili jsme se k sobě.
Nic takového jsem nikdy netvrdila.
Jedno vím, Lanci, záletník nejsi.
- No tak děkuju. - Ale jsi lhář. A srab.
A to jsou dvě vlastnosti, které mám nejmíň ráda.
- Obvykle nelžu. - Ne, chtěl sis to jen vyzkoušet na mně.
Parchante.
Kvůli lhaní se lidi rozcházejí. Copak to nevíš?
- Nepřemýšlel jsem. - Další vlastnost, co nemám ráda. Už třetí.
- Jsem blbec. - Čtvrtá.
Už několik měsíců, vždycky když navrhnu, že přespím u tebe,
řekneš, že je tam Kate, že tam nejsi svým pánem
a že by ses cítil nepříjemně. Já nic takového nikdy neřekla.
Prostě jsem chtěla být s tebou.
Ale jakmile se objeví tvoje ex, dáš Kate klíče od auta,
řekneš jí, ať se někam ztratí, a tvoje ex může klidně zůstat.
- Nemohl jsem ji poslat pryč. - Mně to děláš pravidelně.
Dobrá, řeknu jí to.
- Musí odejít. - Dělej, jak myslíš.
Mags...
Já jsem Toni, krucinál!
Jak dlouho tady čekáš? Dva dny?
Ne, slyšel jsem tě přijíždět.
- Nemusíš ho tak túrovat, když řadíš. - Sklapni, tati.
Nečekal jsem tě už dneska.
Vrátila jsem se domů dřív. Nevadí, nebo jo?
- Tak jaké bylo? - Skvělé.
Miluju ho. Jsou z něj cítit sedmdesátky.
Ale nacouvala jsem do sloupu a rozbila světlo.
- Dělám si legraci. - Málem jsem ti na to skočil.
Vlastně nedělám. Rozbila jsem světlo, nevím, proč jsem řekla, že ne.
Měla jsem pocit, že chceš, abych to řekla, tak jsem to řekla.
- Tak rozbila jsi to světlo, nebo ne? - Jo. Promiň. Zadní.
Moc mě to mrzí. Nechám to opravit.
To je jedno. Je to jenom auto.
Ne, prosím, hlavně nesmutni.
Myslela jsem, že budeš zuřit, že já budu říkat, že je to jenom auto.
No jo, o jednu ťafku víc nebo míň. Říká se do osmice všeho zlého.
- Nějaké trable, co jsem byla pryč? - Nepředvídané okolnosti.
- Podělal jsem to. Naštval jsem Toni. - To ne.
- Dorazila moje bývalá žena Maggie. - To byla tvoje bejvalka?
- Probůh, pustila jsem ji dál. - To nic.
Stejně bych ji tu nechal.
Rozešla se s přítelem a dost ji to sebralo,
tak jsem ji nechal spát u tebe v pokoji.
Takže Toni tu vůbec nebyla.
Ne.
Podle mě se to dá spravit. Jestli pro tebe tolik znamená.
Jo, v Boughtonu je specialista na Triumphy, jedno světlo snad mít bude.
- Já myslela Toni. - Ale co, nehoří to.
Stačí, když se u něj stavím do čtyř, než zavře.
Anebo víš co? Radši pojedu hned.
ODBĚHLA JSEM PRO OSVĚŽOVAČ VZDUCHU, MAGS
Přemýšlel jsem o tom včerejšku a už vím, kde jste mě asi viděla.
Odpoledne jsme se stavili na obhlídce jedné lokality. Ve Waldonu.
Už si vzpomínám, je to jasné. To nebyly rozprašovače.
Ale geodetické nástroje, vyměřovací tyče.
Nelži. Myslíš, že jsem pitomá?
Vím, co jsem viděla, a neviděla jsem tebe jako archeologa,
ale tebe jako brigádníka rozprašujícího na krajnici herbicid.
Co se děje, Andy?
Byla to jenom voda, herbicid jsem do ní nenalil.
Co se děje?
Dal jsem v práci výpověď.
- Dal nebo dostal? - Dal.
Byl to podfuk.
Tu mozaiku jsem skutečně našel a určitě tam toho bylo víc,
ale než jsem měl šanci něco objevit, v noci to potají odlifrovali.
Protože zajímavý nález by zpozdil výstavbu té administračky.
Takže jsi odešel ze správných důvodů.
Děkuju.
Tak proč myslíš, že by to má dcera nepochopila?
Protože chce kupovat byt a má starost o Stanovy školy
a byla by radši, kdybych něco překousl, než si budeme moct dovolit vlastní bydlení.
Pokud to nevíš, tak etika a zásadovost stojí u mé dcery hodně vysoko.
Jo, já vím, nemyslel jsem...
moc dobře si uvědomuju, že po těch letech studií
nejsem jako archeolog bůhvíjak úspěšný.
Možná nejsi archeolog.
Možná jsi spíš... koníčkář.
Koníčky nejsou žádná finanční výhra. Proto jsou to koníčky.
Možná nejsi výhra ani ty.
To jsem celý já.
Omlouvám se, že jsem lhal.
Co hledáte?
Fuj, to jsem se lekla!
- Co tam tak sedíš? - Je to můj pokoj.
- Já myslela, že se máš vrátit až zítra. - No...
Hledám Lanceho televizní předplatné.
- Nevíš, kde ho má? - Tady ne.
- Ne? - Ne.
- Zlobíš se? - Trochu jo.
Neblázni.
Pojď si dát čaj.
Tys mě ale vylekala.
Užila sis to? Nemůžu uvěřit, že ti půjčil auto.
Mě k němu ani nepustil. Rozhodně mě ho nenechal řídit.
Vylézt z něj bylo o nervy.
Vždycky jsem při tom ukázala kalhotky.
- Jak dlouho se zdržíte? - Dlouho ne. Než se dám do kupy.
- Víte, že má přítelkyni, že jo? - Jo.
Včelku už jsem potkala. Legrační stvoření, viď?
Co tady děláte, Maggie?
Můj ty bože, nežárlíš trochu?
Co?
Narušila jsem tu tvoji pohodičku?
Musela jsi tu mít parádní leháro.
Jako doma.
- Byl tu pěkný svinčík, když jsem přijela. - O co vám jde?
Mně o nic, zlato.
To ty se do mě navážíš.
Lance ti o nás asi neřekl, viď?
Ale jo, nechala jste ho kvůli nějakému trotlovi.
Tak ho nazval?
- Jo. Myslím, že jo. - Jak hrubé.
Tak co bych měla vědět o vás a tátovi?
Že je mezi námi pořád hluboké pouto.
Že tu jeden pro druhého vždycky budeme.
- Ne, nic takového neříkal. - Je mezi námi duchovní pouto
stvrzené pohanským obřadem u Aveburských megalitů.
Ani o tom se nezmínil.
Já vím, co Lance chce.
Vím, co potřebuje.
MÁŠ SE, CUMLÍKU? UŽ JSI NAŠLA POKLAD TOHO HOBITA?
Hej, cumlíku!
Esemeska od trotla!
Očekávám, že během deseti, patnácti minut
odstraníte ty svoje čáry a lektvary z mého pokoje
a ten svůj kostnatý zadek z tátova života.
Kostnatý zadek?
Jo.
Podle všeho.
To je z Podnikavé dívky.
Já to taky říkal.
Melanie Griffithová.
Co bylo v té esemesce?
To mi nechtěla říct. Jenom že byla od něj.
Od manažera Pizzy Hut.
- A Maggie odešla? - Jo. Už zase.
Teď už to jen musím urovnat s Toni.
Piškvorky? Ty jsi přinesl hry?
Na dlouhé letní večery.
Kde jsi splašil Kerplunk?
V prodejně charity.
Neexistuje jediná prodejna charity, kde by neměli Kerplunk.
Schválně to zkus. Nemůžou se jich zbavit.
V Colchesteru je Sue Ryder,
kde mají ve výloze ceduli "Žádné Kerplunky, děkujeme!"
Protože trvá strašně dlouho nastrkat ty tyčinky zpátky.
Trpělivost růže přináší.
Samozřejmě by se to mělo hrát na vodorovném podkladu.
Jsi na řadě.
Do háje!
www.Titulky.com