Co máš?
Ježkovy zraky.
- Není to... - Páni, kamaráde.
Ukaž.
To je nádhera.
Je to to, co myslím?
Hrot kopí, kamaráde.
- Neuvěřitelně zachovalý. - Středověký?
Řekl bych, že ranější. Já nevím.
- Nemůže být římský? - Neskutečné.
Nemáš vodu? Opláchnu ho.
Támhle je nádrž.
Překlad: datel071
Mně to bylo hned podezřelé.
Lháři. Málem sis ucvrnknul. Jak je prý neuvěřitelně zachovalý.
No právě.
To mi na tom bylo divné. Vypadal jako nový.
Kéž bych si toho plotu nevšiml. Měl bych pořád hrot kopí.
Teď aspoň víš, jaké to je,
když ti někdo tak bezohledně sebere tvůj poklad přímo před nosem.
Je to na pytel.
Počkej.
Je to stejné, viď?
- Co je stejné jako co? - Jako když jsem přišel o tu zlatou minci.
Ani zdaleka.
To je znamení. Vodítko.
Zase vytáhneš jedno z těch tvých mystických mouder?
Tohle má na svědomí karma.
S tím se do knihy citátů nedostaneš, kamaráde.
Jde o to, že musíme vyrovnat jazýček vah.
Pěkně to těm pitomcům oplatit.
Je to otázka karmy.
Já karmu vnímám spíš pozitivně.
Že když uděláš něco hezkého, tak se něco hezkého stane tobě.
Ale ty ji bereš jako nástroj odplaty.
Tak co mám podle tebe dělat?
Prostě je na to pole pusť. Pusť tam všechny.
Objednej kapelu, uspořádej oslavu.
Stejně o tu farmu za pár dní přijdete.
Ale co když někdo z nich najde můj poklad?
No tak už aspoň nebude ztracený.
Neříkal jsi náhodou, že ten jeho detektor je starý křáp?
Taky že je. Detektor pro hňupy.
Už jsi zase zlý. Přestaň se do nich navážet.
Prostě se k nim chovej hezky a začnou se dít hezké věci.
Můj vlastní parník!
- Je to hausbót. - Ne. Povýšila jsem ho.
Dneska je to parník. Tak pojď, tati!
Tu máš.
Vezmi si to.
- Nevím, jestli bych měl... - Tati, no tak, dej si aspoň skleničku.
Jo.
Hladina je dneska nějaká neklidná.
Je jako zrcadlo. O čem to mluvíš?
To zvládneš.
Tu máš.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Na zdraví.
- Vidíš? Není to nic strašného. - Ne. Nic strašného.
Koukni na ty dva, mami.
- Vidíš, co staví? - Dům.
Ten dům, co jsme se na něj byli podívat.
Nemůže ho dostat z hlavy.
- Potřebuje vlastní domov. - Já vím.
Vyrábí domečky pro ježky a rozvěšuje netopýří budky.
Projevuje se u něj nějaký hnízdící instinkt.
- Kdy je ta aukce? - V neděli.
- Jdeš tam taky? - Nic jiného mi nezbývá.
Vzal si do hlavy, že to vyhrajeme.
Bojím se, že když ne, bude to pro něj rána.
Tohle je pro mě velký okamžik,
neboť jak všichni víte, pracoval jsem na tom velmi dlouho.
A vyskytly se na té cestě chvíle,
kdy jsem přestával doufat, že doputuji tak daleko.
Jediné osobě mohu děkovat za to, že mi pomohla překonat ty krušné dny,
a sice mému drahouškovi Sheile, bez které bych...
Nech si ty řeči a už nám to ukaž, Terry. Všichni víme, že Sheila je skvělá.
Máš ji tady? Ukaž.
Měl bych ozřejmit, že toto je pouze korekturní výtisk.
Konečný produkt bude mít mnohem lepší...
Tak už to ukaž!
Teriér! Teriér! Teriér!
No tak dobře, tak dobře.
Dámy a pánové, představuji vám
Všední knoflíky severozápadního Essexu od Terence Seymoura.
Samozřejmě nečekám, že proniknu na seznam bestsellerů v New York Times.
Bylo by to hezké, ale...
V samoobsluze na Emsdale Road říkali, že objednají pár výtisků,
tak uvidíme, jak to půjde.
- Jaký je tiskový náklad, Terry? - 45 v prvním vydání.
- Tisíc? - Ne, 45. Takže každý dostanete jednu
a ještě jich pár zbude pro širokou veřejnost.
- Podepíšeš mi ji? - Ale jistě, Hughu.
Pravděpodobně podepíši celé první vydání.
Tak moji nepodepisuj. Bude mít větší cenu.
Třeba z něj bude příští J. K. Rowlingová.
No, pochybuji, že se z toho zrodí filmová franšíza a zábavní park, drahá.
Svět knoflíků. Já bych šla.
Uznávám, že to zní jako dobře strávený den.
Když už je řeč o dobře stráveném dni, Lance a já vám chceme něco navrhnout.
Víte, že nám v pondělí vyprší povolení, tak jsme se to rozhodli otevřít.
Pozvat tam na poslední den všechny a vzít to útokem.
Zkusit ještě něco najít, než to tam zastavějí.
Bylo načase. Myslíte, že tam ještě něco je?
Těžko říct, Terry, ale pomoc by se hodila.
- V neděli má být hezky. - To je pravda.
A hádejte, co nám dnes ráno doručili?
- Co? - Zbrusu nový altán.
- Jak velký? - Tři metry na devět.
No tak ho přivez, Terilizátore, šoupneme pod něj stoly s nálezy.
Třeba udáš pár výtisků.
Slyšeli jste - tihle hoši potřebují naši pomoc.
- Dostaví se všichni, omluvy nepřijímám. - Má to malý háček.
Asi tam nebudeme sami.
Šmarjápanno, naskakuje mi husí kůže.
Ále, ale, ale, ale, ale.
Koukej, kdopak se nám to připlazil zpátky.
- Já nemůžu. - Počkej.
Koukej, kdopak to je - Daneburský klub detekování kovů.
- Tak se jmenujeme. - Já vím.
Řekl jste to, jako byste nám vymyslel nějakou legrační přezdívku.
Kdybych vám vymyslel legrační přezdívku,
byla by mnohem legračnější, to mi věřte.
Jo?
To si pište.
Říkali jste, že pro ten strom můžete sehnat ochranné nařízení.
V tom je ten vtip.
Nařízení na ochranu stromů neros...
nepadají z nebe.
Naše požadavky znáte.
Vidím, že k ochraně netopýrů přistupujete stejně eticky jako k hledání kovů.
Netopýři jsou vám ukradení. Proč ten strom chcete zachránit?
Co jste na tom poli našli, že to tak bedlivě strážíte?
Když nám pomůžete, řekneme vám to.
Můžeme tam hledat?
Jeden den. Den předtím, než nám vyprší povolení.
Na celém poli. Jen my dva. Celý den.
Na to přistoupit nemůžeme.
Tentokrát to uděláme, jak se má. Už žádné kradmé plížení.
Uspořádáme soutěž. Zápisné bude 5 liber.
A na konci dne ty peníze darujeme vaší charitě na ochranu netopýrů.
Pokud zachráníte ten strom.
- Oficiální soutěž? - Jo. Tak zní dohoda.
Bude tam pověřená osoba z okresu, která všechno zapíše, aby to bylo košer.
Berte nebo nechte být. To je naše konečná nabídka.
Bude barbecue? Někdy prý dělají barbecue.
No, jestli se vyvede počasí...
A bude tam... altán?
Jo, bude tam altán. Terry pořídil nový.
Nový?
Tak to bysme mohli přijít dřív a pomoct vám ho postavit.
To byste mohli, jestli chcete.
Jde o to, že...
- nejsme... - Nemáme...
Co?
Právě teď nejsme členy Celostátního sdružení detektoristů.
Aha. Chápu.
Poslední roky to bylo složité. Se vším tím...
Po všech těch... potížích... bylo obtížné sehnat reference.
No, na jeden den bysme vás mohli jmenovat čestnými členy DKDK.
To by asi šlo.
To je od vás milé.
To zní dobře. Paule, mohl bys...
Nepotřebujete kapesníček?
Buďte tak hodný.
Tady máte.
- Prosím. - Děkuju.
- Určitě se ho nikdo nesmí dotknout? - Šest měsíců.
To už budete mít netopýry v budce.
Říkali jste něco o soutěži.
Pořád to platí?
Už jdou.
Za chvíli jsem u tebe, drahoušku.
Prý to umíte s altány.
No, už jsem to dlouho nedělal.
Nevadí. Každá ruka navíc dobrá.
Pospěšte si, ten altán se sám nepostaví.
A nemáme na to celý den.
Spoj E k podpěře B...
Lanci.
Díky, Sheilo.
Sešli jsme se tu v tento nádherný den, abychom se rozloučili
s dávno milovaným povolením, jež nedávno přineslo plody.
Poděkování Lanceovi a Andymu, že se o ně s námi podělí.
A vítáme naše nové přátele Paula a Phila.
Tak co nám k tomu povíte, braši?
Díky, Terásku.
Tak tedy, myslíme si, že je tu římské pohřebiště,
nebo jeho pozůstatky.
Našli jsme úlomky kremační urny,
střepy z další nádoby a několik soudobých artefaktů,
včetně neblaze proslulého zlatého Septimia Severa,
který byl přímo tady.
Jo, většina byla v téhle části na tomhle konci,
ale nacházeli jsme je po celém poli i kolem, takže...
Nebudete vědět, kam dřív skočit, dámy a pánové.
Cívky k zemi. A skvělý den s detektory!
Lidi...
lidi, nemůžete se trochu rozptýlit?
Lidi?
Lidi!
Heleďte se... rozprostřete se trochu.
Koukněte na sebe. No tak.
Běžte trochu dál. Dělejte.
Kšá! Běžte!
No tak, padej!
Já věděl, že neodoláš.
Chtěla jsem to omrknout. Zjistit, s čím se o tebe dělím.
Připrav se na výlet do světa zázraků a dobrodružství.
No tak fajn. Našel jsi něco?
Ahoj, Toni. Máš se?
Nechal jsem si věci u toho stromu. Za hoďku jsem zpátky. Ne že něco najdeš.
- Kam jdeš? - Odběhnu si koupit dům.
- Nechceš něco? - Ne, v pohodě. Díky.
Hej!
Urči si cenu a drž se jí.
Takže včetně peněz za tvoje auto máme maximálně 15 táců.
Jo.
Tak jo, uvidíme, jak to půjde.
- Když ho získáme, fajn, když ne... - Jo.
- Nech přihazovat mě. - Vážně?
Jo. Vím, jak se to dělá.
Když zvedneš ceduli, přihazuješ 1000 liber. Když uděláš tohle... přihazuješ 500.
Myslíš, že to zvládneš?
Nechci si honit triko, ale na aukce koukám už léta, když jsi v práci.
Myslím, že vím, co dělám.
- Máš ceduli? - Jakou ceduli?
Ceduli s číslem, co zvedáš, když přihazuješ.
- Kde ji dostaneme? - Podle mě žádnou nepotřebujeme.
Určitě?
Na YouTube mají vždycky ceduli.
V AUKČNÍ SÍNI NEVTIPKUJTE
Mají cedule. Já to věděl.
Promiňte, nemáme mít ceduli s číslem?
Abysme měli čím mávat.
Položka 3, příhoz stanoven, nemovitost 6565663H, řadový domek, 30. léta.
- Co říkal? - Pšt. Náš je ten další.
Sleduj, jak to dělají.
Velké vzrušení v sále, velké vzrušení na telefonech,
tak tedy, společné jmění manželů,
zásady podnájemního vztahu ohledně dosud nevyřízených bodů.
Provizi upravuje bod 17, odstavec 3,
smluvní strany se mohou zříci odstupného osobně do 21 dní.
Tak co máme? Čekám na vás, někdo?
- Co to říká? - Čekám, kde to bude, najdu si vás?
Sledujte moje očko, přitáhněte si ho,
nějaký otvírák?
Nikdo? Mám 45, mockrát děkuji, pane. Vidím 46? 46. Vidím 47?
Mohu na 48? 48 pro vás. Co 49? 49, 49, 49, 49, 49. Ne.
Mám 49? Vidím 49. 50? Mám 50, nový příhoz. Mám 51? Vidím 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57.
57, 57, prodávám za 57 000 liber, poprvé, podruhé, potřetí, prodáno.
Děkuji. Další položka.
Ježíši, co to bylo?
Takhle to v Realitní loterii nebylo.
Pěkný knoflík.
Velšská garda.
2. pěší prapor.
Dále tu mám nucenou aukci, nemovitost 4412D, venkovský domek, Totterdown.
- To je on. To je ten náš. - Jo?
- Já mu nerozumím ani slovo. - Klid, soustřeď se.
Mám někoho? Do startovních bloků a vzhůru.
Slyšíte tik, tik, tikání. Jste v čele nebo na chvostu?
Děkuji, začínáme na 15 000 librách. Slyším někde 16 000?
Ne? Nikdo 16? Tak tedy 15 000?
Žádný příhoz na 15 000 liber?
15 a půl, nový příhoz, děkuji. Slyším 16? Mám 16.
Slyším 17, pane? 16 a půl, pane?
Dobrá, prodávám za 16 000 liber poprvé, podruhé a potřetí...
Nový příhoz 17 000 támhle vzadu, děkuji, madam. 18?
Slyším 18? 18, 19, 20, 21, 22
23, 24, slyším 25? 25?
Ne, 24 000 liber pro madam vzadu, přihodí někdo?
Prodávám poprvé, podruhé, 30 000 liber, nový příhoz na telefonu.
Slyším 35, madam? Mám 35. 40 na telefonu, mám 45,
50 na telefonu, slyším 55, madam? Děkuji vám.
Na telefonu konec, přihodí někdo v sále,
než prodám dámě vzadu za 55 000 liber?
Prodávám poprvé, podruhé, potřetí, prodáno.
Děkuji vám a další položka.
- Co jsi to udělala? - To je v pohodě.
Někoho na nás pošlou.
- Zlikvidujou nás. - To je v pohodě, Andy.
- Zavřou nás. - Andy...
- Zavřou tě. - Máma nám půjčila.
Mám ty peníze tady.
Proč jsi kruci nic neřekla? Málem mě kleplo.
Je náš, Andy. Vyhráli jsme.
Podlamujou se mi nohy.
Tak jo, schválně - na hoďku si je prohodíme.
Fajn.
Dávejte pozor, protože tohle bude jako Formule 1.
Ta síla vás zaskočí.
Namouduši, koukněte na tu šaškárnu.
Udělá všechno za vás.
- Vůbec nejste svým pánem. - Moment, počkat.
Kudy se tam sype uhlí? Předpokládám, že je na parní pohon.
A co je tohle? Má to nastavení na lžičky?
Trochu moc specifické, ne?
Ne když hledáte na skládce starých příborů.
Arado je ladné, elegantní, minimalistické.
Tohle je nevkusné. Jako monster truck.
Ze kterého je roku?
Je to originál. 1978.
Vážně? Jo?
Jako můj Triumph.
No jo, je to tam.
1978, to mě podrž.
Nezaměnitelné. Dobrý rok?
- Brzy mu bude čtyřicet. - Čtyři křížky na krku.
Poslyšte...
co kdybych si je pak vyfotil? Pěkně spolu.
Jste naladěný na stejnou vlnu.
- Co tvoje nohy? - Pořád trochu rozklepané.
Támhle Toni vypadá, že se nudí. Běž sám.
- Miluju tě. - Já tebe.
Koukej najít nějaké zlato! Takhle švorc jsme ještě nebyli.
Kamaráde!
Hej, já jsem koupil to...
Cože?
- Říkáš, že jsi kopyto? - Ne, že jsem koupil to stavení. Je moje.
- Nekecej. Tys to vyhrál? - Já to vyhrál.
- Gratuluju. S 12 tisíci? - Ne, museli jsme jít výš.
Kdo přihazoval? Ty?
Jo, jo, já. Jo.
- S cedulkou? - No jasně, víš jak.
To je paráda, kamaráde. Gratuluju.
Počkat. Co se děje? Co je tohle?
Zkouším to s ním. Můj nápad. Není vůbec špatný.
To je trapas.
Člověk tě pustí na pár hodin z dohledu...
Prostý, ale výkonný.
Dobrá práce, lidi.
Bohužel žádné zlato, i když jsme tu měli falešný poplach.
Jo. Za ten taneček se omlouvám.
Já proti tanečkům nic nemám, Paule, jak vám všichni potvrdí.
Ale na poli tančíme jenom kvůli zlatu.
Nečekal jsem, že se ke mně všichni seběhnou.
Jak říkám, žádné zlato, a myslím, že jsme našli vše, co tu bylo k nalezení.
Pokud tady byl nějaký hrob, obávám se, že padl za oběť času a pluhu.
A tak navrhuji, abychom se uchýlili ke Dvěma sládkům,
kde je první runda samozřejmě na mě.
Tak jdeme.
Kdo tam bude první.
Jdeš?
Jo. Chtěl jsem jenom...
- Potřebujete chvíli o samotě? - Nevadí?
Nevadilo by ti to?
Takže je konec? Nebylo nám to souzeno?
Ne, tentokrát ne.
Co teď budeme dělat?
Seženeme si nové povolení.
Budeme pokračovat. Musíme hledat dál.
Nevím, proč to děláme.
Ne? Já jo.
Já si to myslel.
Cestování v čase.
Povídej.
Nic se nepodobá cestování v čase tak, jako hledání s detektorem.
Archeologové shromažďují fakta,
dávají dohromady dílky skládačky,
zjišťují, jak jsme žili, objevují budovy, ve kterých jsme žili,
ale to, co děláme my...
to je jiné.
My odkrýváme roztroušené vzpomínky,
dobýváme příběhy,
dáváme jim lidský rozměr.
Detektoristé.
Jsme cestovatelé v čase.
Jo, dobrá.
Na tom něco je.
Hospoda?
No tak jo.
www.Titulky.com