Dobrý den, já jsem Oliver Stone.
Když jsem byl mladý chlapec vyrůstal jsem v New Yorku,
myslel jsem si, že jsem dostal dobré vzdělání.
Studoval jsem hodně historii, zejména Americkou historii.
Dávalo to smysl. Byli jsme středem světa.
To byl zjevně osud. Byli jsme dobří.
Cestoval jsem po světě.
Pokračoval jsem ve svém vzdělávání
jako pěšák ve Vietnamu
a udělal spoustu filmů ... Některé z nich o historii.
A naučil jsem se mnohem víc, než jsem věděl.
A když jsem slyšel od mých dětí
co se učí ve škole
byl jsem rozrušený z toho co jsem slyšel, že se jim nedostává
upřímnější pohled na svět, než jsem měl já.
Žijeme většinu z našeho života v mlze, my všichni.
A rád bych, aby mé děti měli přístup
k něčemu co vypadá jako něco, co bych nazval
tyranie současnosti.
Vidíme to v médiích, všichni mluví
o určité věci ... zprávy dne.
A všechny opravdu důležité věci,
které se dějí jsou opomíjeny.
Napoleon jednou řekl, že
"Historie je sada lží na kterých se dohodneme."
Nejsem si jistý, jestli souhlasím.
Věřím, že historie má mít smysl, má mít účel
a lze v ní nalézt vzor.
A chtěl jsem s kolegy,
než udělat další celovečerní film
říct americký příběh způsobem,
jakým nikdy dříve nebyl řečen.
Existuje mnoho otázek na které tady nemusíte najít odpovědi,
ale najdete položené otázky,
které doufám pomůžou, aby jste byli více uvědomělí.
Nabídneme vám, mimo jiné
zapomenutou skupinu hrdinů ...
Lidé, kteří trpěli za svou víru
a kteří byli ztraceni v historii
protože nezapadali.
A uvedeme na pravou míru některé z těch hrdinů,
kterým věříte, ne se zlobou,
ale přezkoumáním faktů.
Pokud bychom si nepřipomínali to dobré co jsme ztratili,
nebylo by snadné si představit lepší budoucnost.
Ukážeme vám vzory chování
kterých byste si snad ani nevšimli,
budeme se snažit vás dostat zpět k významu této země
a co se tak radikálně změnilo po druhé světové válce.
Existují některé velké chyby,
ale stále máme šanci, jak pevně věřím
k jejich nápravě.
Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
NEVYŘČENÁ HISTORIE USA
Sangre de Cristo,
nebo-li "Krev Kristova", pohoří
které má ve Spojených státech jednu z nejnepřístupnějších
a původních krajin.
Na izolovaném ranči jsou ubytováni světoví vědci,
mnoho z nich Evropských
nervózně shromážděných v mrazivém ránu.
Nedaleko ve tmě
něco visí z vrcholu ocelové věže ...
bomba.
Dnes jí budou testovat.
Zkouška s kódovým označením Trinity.
Inspirováno ... Johnem Donnem,
oblíbeným básníkem Roberta Oppenheimera.
Jeden z největších vědců své doby,
Oppenheimer miluje literaturu a jihozápadní poušť.
Byl to mírumilovný člověk,
který má náhodou vytvořit a sladit
nejničivější zbraň v celé historii.
Jen o několik kilometrů dále
vojenský velitel projektu,
brigádní generál Leslie Groves je muž zodpovědný
za stavbu budovy ministerstva války,
gigantické nové sídlo ve Virginii,
známé jako Pentagon.
Nerad spoléhá na nespolehlivé civilní vědce.
Jeho kariéra je nalinkovaná.
Tady to je, generále Grovesi ... plutonium.
No, to je poprvé co to vidím,
ale pokud vám to nevadí dejte to dolů,
protože po tom všem, je to přibližně 50 miliónů
v této zkumavce.
Součástí balení je i automatické ovládání.
Robe, tentokrát je v sázce hodně.
Všechno bude v pořádku Roberte.
Jsem si jistý, že nebudeme litovat.
Během 40 sekund to budeme vědět.
V posledních několika minutách je pozorováno všeobecné ticho
jak začalo odpočítávání.
Deset, devět, osm,
sedm, šest, pět,
čtyři, tři, dva,
jedna.
V 05:29 a 45 sekund bomba vybuchne.
Světlo je jasnější než slunce.
Při pozorování exploze,
Oppenheimer připomíná verš z hinduistické posvátné knihy
"Teď jsem se stal smrtí, ničitelem světů."
Tato hrůzu nahánějící zbraň
poslala Spojené státy na cestu,
od útočiště zakladatelů národa
po militarizovaný stát.
Kapitola 1 DRUHÁ SVĚTOVÁ VÁLKA
Generace Američanů byly učeny,
že Spojené státy nerady vypustily atomové bomby
na konci druhé světové války,
aby zachránily životy statisíců mladých mužů
připravených zemřít v invazi do Japonska.
Ale příběh je ve skutečnosti složitější,
zajímavější a mnohem více znepokojující.
Mnozí Američané se dívají na II světovou válku
nostalgicky jako na "dobrou válku"
ve které Spojené státy a jeho spojenci zvítězili
nad Německým nacismem, Italský fašismem
a Japonským militarismem.
Ostatní, ne tak šťastní,
si pamatují II světovou válku jako nejkrvavější válku v lidské historii.
V době, kdy bylo po všem
bylo mrtvých 60-65 miliónů lidí,
včetně odhadovaných 27 miliónů Sovětů,
mezi 10 a 20 milióny Číňanů
šest miliónů Židů, přes šest milionů Němců,
tři milióny nežidovských Poláků,
2,5 miliónů Japonců
a 1,5 miliónů Jugoslávců.
Rakousko, Británie, Francie, Itálie,
Maďarsko, Rumunsko a Spojené státy
každý počítal mezi čtvrt miliónem a půl miliónem mrtvých.
Na rozdíl od I světové války,
II světová válka začala pomalu a postupně.
Zahajovací výstřely byly vypáleny v roce 1931,
kdy rychle se industrializující Japonsko vyslalo svou armádu Kwantung do Mandžuska,
přemoct Čínskou armádu.
V Evropě se Německo pod nacistickým vůdcem Adolfem Hitlerem,
snaží pomstít vlastní zničující porážku v I světové válce,
vybudováním Německé válečné mašinérie.
Němci si pomůžou sami!
Heil!
Jeho spojenec Italský fašistický vůdce Benito Mussolini,
napadl Etiopii v říjnu 1935.
Ale Spojené státy, Británie a Francie
protestovali jen velmi málo.
A jako výsledek, Hitler došel k závěru,
že spojenci nemají dost odvahy na válku.
V březnu 1936,
Německá vojska obsadila demilitarizované Porýní.
Byl to doposud Hitlerův největší hazard a fungovalo to.
"48 hodin po březnu
byly nejvíce nervy drásající v mém životě," řekl.
"Vojenské zdroje, které jsme měli k dispozici
by byly zcela nedostatečné i pro mírný odpor.
Pokud by Francouzi napochodovali do Porýní,
museli bychom ustoupit se staženými ocasy mezi nohami."
Odeslání našich vojáků do Porýní bylo nejtěžší a nejodvážnějších rozhodnutí v mém životě ...
Slabá mezinárodní odezva na Španělskou občanskou válku byla
ještě více deprimující.
Boje vypukly v červenci 1936,
když armáda generál Francisca Franca
vyrazila svrhnout zvolenou Španělskou republiku
a založit fašistický režim.
Republika udělala nepřátele mezi představiteli USA,
společenskými vůdci a progresivními politiky
s těsnými pravidly podnikání.
Mnoho Amerických katolíků se shromáždilo k podpoře Franca,
stejně jako Hitler a Mussolini
poslali hojnou podporu a tisíce vojáků.
Hitler dodává své obávané kondoří legie,
které bombardují Guernicu kterou zobrazil Pablo Picasso
ve své slavné malbě.
Sovětský vůdce Josef Stalin
poslal zbraně a poradce na pomoc loajalistům.
Ale ani Francie, Anglie, nebo Spojené státy
nepomohli.
USA pod prezidentem Franklinem Delano Rooseveltem,
zakázala zásilku zbraní na kteroukoli stranu,
což oslabilo překonanou vládní armádu.
Ale Ford, General Motors, Firestone
a další Americké firmy poskytovaly fašistům
nákladní automobily, pneumatiky a obráběcí stroje.
Texaco Oil Company, v čele s pro-fašisty,
slíbili Francovi všechnu naftu kterou potřeboval na úvěr.
Roosevelt byl rozzuřený a hrozil ropným embargem
a napařil Texacu pokutu.
Ale Texaco pokračovalo, neodradilo je to
a také dodávalo naftu Hitlerovi.
Boje se vlekly po dobu tří let.
Nějakých 2.800 odvážných Američanů se vplížilo do Španělska
aby bojovalo s fašisty,
většina se připojila ke komunisty podporované brigádě Abraham Lincoln.
Téměř 1.000 se nevrátilo.
Řekněte nám, Ingles, proč jste tak daleko
bojoval za naši republiku?
Muž bojuje za to v co věří, Fernando.
Dobře, ale ve své vlastní zemi.
No, možná si myslíte, že strkám nos
do záležitostí jiných lidí,
ale nemyslím si, že to tak je.
To není boj pouze ve Španělsku, ne?
Je to Německo a Itálie na jedné straně a Rusko na straně druhé
a Španělský lid přímo uprostřed toho všeho.
Nacisté a fašisté jsou stejně proti demokracii
tak jako jsou proti komunistům.
Používají vaši zemi jako testovací území
pro svoje nové válečné stroje, své tanky, střemhlavé bombardéry
a podobné věci, aby získali náskok před demokracií
a ochromili Anglii Francii a mojí zemi
předtím, než se vyzbrojí a připraví k boji.
Ale Franco zvítězil a republika padla
na jaře roku 1939, pohřbila s ní
nejen na 100.000 vojáků republiky
a 5.000 zahraničních dobrovolníků,
ale naděje a sny mnoha pokrokových lidí.
V roce 1939, Roosevelt řekl svému kabinetu,
že jeho politika ve Španělsku byla vážnou chybou
a varoval, že za to všichni brzy zaplatíme.
Tato politika přesvědčila Stalina že západní mocnosti
neměli skutečný zájem ke kolektivní akci
na zpomalení postupu nacistů.
Po celé roky Sovětský diktátor úpěnlivě prosil západ,
aby se spojil proti Hitlerovi a Mussolinimu,
dokonce se připojil do ligy národů v roce 1934.
Ale Sovětský prosby byly opakovaně ignorovány.
A pak, v roce 1937
vypukla totální válka v Číně
a silná Japonská armáda zabírala město po městě.
Když armáda generála Čankajška prchala při ústupu,
Japonští vojáci masakrovali občany Nanjingu
v prosinci 1937
a zabili 200.000 až 300.000 civilistů
a znásilnili desetitisíce žen.
Japonsko brzy ovládlo východní pobřeží Číny
s jeho 200 milióny obyvatel.
Mezinárodní situace se dále zhoršila v roce 1938
Německým zabráním Rakouska
a Mnichovskou dohodou, kdy se západní mocnosti dohodly,
na roztržení Československa
a vydali Německu České sudety.
Britský premiér Neville Chamberlain neslavně prohlásil
že vyrovnání přineslo "Mír naší době."
Ani USA a jejich spojenci oficiálně nedělali moc,
aby pomohli zoufalé Německé židovské komunitě,
když se na konci roku 1938 uvolnily orgie násilí
při Křišťálové noci ...
znásilnění a vraždy starověké židovské populace se stupňovaly.
- Sieg heil! - Sieg heil!
V Evropě, U.S.A. pomohla jen málo,
připouští pouze asi 200.000 Židům
mezi lety 1933 a 1945.
Povzbuzen, Hitler udeřil znovu v březnu '39,
porušil svůj slib a napadl zbytek Československa.
Stalin poznal pravdu ...
Jeho země čelila svému nejúhlavnějšímu nepříteli samotná.
Potřeboval koupit čas,
a strachem z německo-polské aliance
a z útoku na Sovětský svaz šokoval západ,
když podepsal pakt o neútočení s Hitlerem
a rozdělili si východní Evropu mezi sebou.
Zde byli přijati úhlavním nepřítelem
ve stavu zdánlivého přátelství.
Stalinovým hlavním zájmem
byla bezpečnost vlastního národa.
Ve skutečnosti Sovětský diktátor navrhl stejnou alianci
Británii a Francii,
ale oni nechtěli přijmout Stalinův požadavek
na umístění Sovětských jednotek na Polské půdě
jako způsob, jak blokovat Němce.
Méně než dva týdny po podepsáni smlouvy
Hitler napadl Polsko ze západu.
Británie a Francie, se spojili s Polskem
a konečně se postavili a vyhlásili Hitlerovi válku.
O dva týdny později, 17. září,
Stalin také napadl Polsko.
Sověti brzy nato převzali kontrolu
nad Baltskými státy Estonskem, Lotyšskem,
Litvou a napadli Finsko.
Svět byl znova ve válce.
II světová válka začala.
V rychlém sledu si neporazitelná Německá armáda
podrobila Dánsko, Norsko, Holandsko a Belgii.
Velká francouzská armáda z I světové války,
se svou mladší generací byla zdecimována a poražena,
po pouhých šesti týdnech bojů v červnu 1940.
Část vládnoucí třídy,
konzervativní a antisemitské jádro
se rozhodlo pro spolupráci.
Hitler nyní obrátil svou pozornost na Anglii
a zahájil ničící vzdušný útok jako předehru
invaze přes kanál La Manche.
Ale nový válečný vůdce, Winston Churchill,
shromáždil národ za sebou.
Budeme bojovat na plážích,
budeme bojovat na přistávacích plochách
budeme bojovat na polích
a v ulicích.
Budeme bojovat v kopcích.
Nikdy se nevzdáme.
A to se zdálo jako zázrak,
omlácené letectvo drželo Němce na uzdě
v historické bitvě o Británii.
Churchill to nazýval jejich nejslavnější hodinou.
Vedením Britských občanů,
se Churchill stal žijící legendou.
Ačkoli většina Američanů chtěla, aby Británie a Francie vyhráli válku,
podle průzkumu Gallupova ústavu v říjnu '39,
95% chtělo aby USA zůstalo mimo
v obavě že by Británie znovu,
jako v roce 1917
zatáhla USA do zbytečné světové války.
Další válka? Ne pro mě.
Tentokrát by se Amerika měla držet mimo a vím, že bude.
Nechte Evropu bojovat své vlastní bitvy.
Neznamenají pro nás nic.
- Rozhodně, ne. - Ne!
- Ne. - Ne.
Roosevelt slíbil v roce 1940 ve volbách, že
"Žádní američtí chlapci nepůjdou do cizí války."
Přesto věřil, že Hitler
má záměr ovládnout svět.
S neutrální legislativou
a malou vojenskou připraveností,
Roosevelt nicméně udělal několik odvážných kroků.
Porušil pravidla
a jednoznačně poslal 50 starých torpédoborců do Británie.
A aby dostal Japonsko z Číny,
uložil embargo na tok důležitých surovin
zásadních pro japonský válečný stroj.
V září 1940 to Japonci oplatili
založením s Německem, Itálií a dalšími,
trojstrannou smlouvu.
Teď bylo jasné, že tři země osy
se rozhodně postavili proti nám,
organizované rozbít samotné principy,
které z nás dělají lidi jakými jsme.
Sieg heil!
S válečnými mraky stále temnějšími,
Roosevelt přesto udělal svůj nejodvážnější krok.
Porušením proslulého precedensu George Washingtona,
přijal třetí funkční období v roce 1940.
V sázce ještě nikdy nebylo tolik v prezidentských volbách.
Roosevelt si v tomto duchu,
vybral kontroverzního ministra zemědělství
Henryho A. Wallaceho jako svého kandidáta na viceprezidenta.
Wallace byl mozkem úspěšné Rooseveltovi akce
zotavení se z Velké hospodářské krize
usnadněním cesty státních dotací pro zemědělce,
setrváním v podnikání a zredukováním výroby.
Pro městskou chudinu,
Wallace zavedl potravinové lístky a školní obědy.
Zavedl programy územního plánování
a ochrany půdy.
Považoval vědeckou komunitu za nejlepšího spojence,
Wallace se vyslovil silně proti budování
falešných rasových teorií,
vytýkal Hitlerovu politiku v Německu.
George Carver se narodil do otroctví,
nyní je chemikem na Univerzitě Tuskegee
kde se specializuje na botaniku, poprvé mi představil
tajemství oplodnění rostlin.
Strávil jsem velmi mnoho let šlechtěním kukuřice,
protože tento vědec prohloubil mé poznání rostlin
způsobem který nemůžu nikdy zapomenout.
Nadřazená schopnost není výhradním vlastnictvím
jedné rasy nebo jedné třídy,
lidé prostě potřebují šanci.
Vedoucí demokratické strany se báli Wallaceho názorů
a vypadalo to, že se nominace Wallaceho rozplyne,
když byl Roosevelt naštvaný a frustrovaný,
napsal pozoruhodný dopis ke shromážděným delegátům
v němž kategoricky odmítal prezidentskou nominaci.
Demokratická strana
selhala, když spadla pod nadvládu
těch, kteří myslí na dolary
místo na lidské hodnoty.
Dokud demokratická strana neshodí všechna pouta
přichycené na ní silami konzervatismu,
zpátečnictví a leností,
nebude pokračovat její pochod k vítězství.
Strana nemůže čelit oběma směrům současně.
Proto odmítám tu čest
nominace na prezidenta.
Jeho manželka Eleanora Rooseveltová zachránila situaci.
Jako První dáma, která kdy promluvila v kongresu
řekla nespokojeným delegátům, že
"Nyní čelíme vážné situaci."
Nemůžete s tím zacházet, nemůžete s tím zacházet jako ...
s obyčejnou nominací v obyčejné době.
Straničtí šéfové ustoupili a dali Wallacemu hlas.
Oni se však vrátí ke své pomstě.
Právě jsem se dozvěděl o mém jmenování
a je jedna věc kterou chci říct.
Jsem si jist, že pod vedením prezidenta Roosevelta
budeme mít sjednocenou Demokratickou stranu,
vítězství v listopadu
a bezpečnost pro americký lid.
Ale krize skrze Wallaceho se nikdy nevytratila.
Předchozí viceprezident, "Cactus Jack" Garner,
odcházející přívětivý Texasan řekl ...
Tato práce nestojí za barel teplé moči.
Nicméně Wallace vyčníval
jako pěst na oko na Capitol Hill.
Byl to duchovní člověk,
fascinován náboženstvím kmene Navajo.
Studoval Buddhismus a Zoroastrismus.
Washingtonská scéna se svými koktejlovými bary
a zakouřenými kluby mu nevyhovovala.
Nepil a nekouřil.
Raději hrál tenis a boxoval.
Rád trávil večery čtením
a házením bumerangů na řece Potomac.
Na znamení velké důvěry,
Roosevelt jmenoval Wallaceho předsedou představenstva výboru válečného hospodářství
odpovědného za národní hospodářství.
Wallace byl na vrcholu svým vlivem ve Washingtonu.
1941 bude rok impozantní změny.
Führer z Německa splnil svůj slib
Německému lidu a obrátil hanbu z I světové války.
Stát nebude velet nám! My budeme velet státu.
Němci teď byli na svém vrcholu.
Potraviny z Francie, Holandska, Dánska, Norska,
luxusní zboží, průmysl vzkvétal ...
Tisíciletá říše budoucnosti,
vypadala že by mohla přijít.
Ale jak historie opakovaně ukazuje,
fatální chyba nevzniká ze vnějšku,
ale zevnitř.
A Hitler na vrcholu své arogance,
napadl Sovětský svaz.
Pojem Lebensraum, nebo-li "životní prostor"
byl popsán poprvé jím
v jeho dvousvazkové autobiografii z roku 1925-6
"Mein Kampf" ... Můj boj.
Tvrdil, že budoucnost Německého obyvatelstva
leží na východě
a bude třeba ho vybojovat se Sovětským svazem.
Jedna šestina zemského povrchu,
sahající od východu na západ, téměř půlku světa
a jižně od severního pólu k hranicím Indie.
Jedna země z devíti milióny čtverečních mil.
Třikrát více než naše vlastní země,
nebo celá Severní Amerika a milion čtverečních kilometrů navíc.
Suroviny ... neomezené.
Lidská síla ... 193 miliónů.
Slovanské národy a Židé by měli
být odstraněny,
aby se udělal prostor pro nadřazenou Německou rasu.
Střet mezi Němci a Slovany z celé východní Evropy se
vrací k Baltským křížovým výpravám ze 13. století
ve kterých Němečtí rytíři bojoval proti Rusům ...
A později zesílil se vzestupem národních států.
Hitler byl připraven dokončit práci,
věřil, že rasově čisté Německo bylo předurčené
porazit dekadentní, rasově smíšené Slovany.
Rasové míšení tvrdil, způsobilo kolaps civilizace.
Byl toho svědkem ve své rodné zemi
v mnohonárodnostním městě Vídni před první světovou válkou
a teď viděl, že k tomu dochází v dekadentní Británii
a Spojených státech.
Anglie již není hrozbou na Západě,
Hitler byl připraven jít po největší kořisti ze všech.
Méně než dva roky, poté, co podepsal
mírovou smlouvu se Stalinem, zaútočil.
Operace Barbarossa Červen 1941
Tři milióny mužů poslal do operace Blitzkrieg
pronikli hluboko do Sovětského území, 2.000 mil dlouhou frontu,
od Arktidy až k Černému moři.
Němci rychle zničili dvě třetiny Sovětského letectva.
S velkou ztrátou tanků a dělostřelectva,
Stalinovo masivní přezbrojování v roce 1939 bylo k ničemu.
Ze strachu, že Británie zasívá dezinformace
podněcující válku mezi Německem a Sovětským svazem
Stalin nevěřil své vlastní zpravodajské službě
o nebezpečí invaze.
V roce 1930 při čistkách Stalin zabil,
nebo uvěznil většinu Sovětského vrchního velení ...
Nějakých 43.000 důstojníků ...
pro jejich údajnou věrnost
zakladateli Rudé armády Lvu Trockému,
kterého měl Stalin zavraždit o rok dříve
v jeho exilu v Mexico City.
Stalin byl stejně paranoidní a pochyboval
o loajalitě místní Sovětské populace
se kterou zacházel brutálně v předválečných letech.
Ale Hitler, místo aby hledal spojenectví
této neklidné populace
byl ještě nemilosrdnější než Stalin,
v úmyslu zničení Sovětů
v měřítku daleko větším než jeho války na Západě,
nebo dokonce proti Židům.
Ukrajina padla v létě roku 1941
a bitva o Kyjev, nejstarší hlavní město v Sovětském svazu,
stálo půl miliónu Sovětských životů.
Civilisté byli buď popraveni, nebo odsouzeni k otrockým pracím
a s pádem Ukrajiny přišel útlum
Sovětského průmyslového srdce.
Uhlí, ocel, plyn a nerostné rudy
Sovětského svazu byly ukradeny Němci,
kteří se posunovali k Moskvě na podzim roku 1941.
Američtí a Britští vojenští vůdci
odhadovali, že se Sovětský svaz udrží
ne více než tři měsíce
a mohl by dokonce padnout do čtyř týdnů.
Báli se, že by Stalin uzavřel samostatný mír.
Vyhlídky byly tak zničující, že Churchill
spolkl dlouholetý odpor ke komunismu
a slíbil podporu Sovětskému svazu.
Stalin žádal Británii o vojenský materiál
a okamžité vysazení do Evropy a zapojení Hitlera do druhé fronty.
A pro Západ, bylo nyní důležité,
udržet Sovětský svaz ve válce,
aby absorboval hlavní útok nacistické válečné mašinérie.
V srpnu Roosevelt nařídil dodávku
prvních 100 bojových letounů do Sovětského svazu.
Ale američtí vojenští vůdci,
odhodlaní vybudováním Americké obrany,
bránili Rooseveltovy v úsilí.
Britové, posílení Stalinovou nedůvěrou,
také protestovali proti odvádění svých zásob.
Na Západě bylo ještě mnoho těch,
kteří by upřímně řečeno rádi viděli Sovětský svaz
konečně na kolenou.
Senátor za Missouri Harry Truman
prohlásil na půdě senátu v roce 1941 ...
Pokud uvidíme, že Německo vítězí,
měli bychom pomoci Rusku.
A kdyby Rusko vítězilo, měli bychom pomoci Německu.
A to tak, ať se jich pobije co nejvíce.
Ignorováním takové rady, Roosevelt v listopadu 1941
oznámil, že USA rozšíří pomoc Sovětům.
V březnu téhož roku,
se Rooseveltovi podařilo dostat smlouvu o poskytnutí materiálu
i přes neochotu kongresu.
Pak poslal prvních 7 miliard dolarů
z celkových 32 miliard dolarů do Británie.
Sověti nakonec dostali 11 miliard dolarů.
V srpnu 1941
se Roosevelt měl tajně sejít s Churchillem v Newfoundlandu.
Loď se vynořila z mlhy, zakotvila bok po boku Augusta.
Byla to H.M.S. Prince z Walesu.
Ministerský předseda pouze přišel
přesvědčit Spojené státy, aby vstoupili do války hned.
Elliott Roosevelt, jeden ze synů Franklina,
který tam byl jako vojenský atašé,
popsal ve své knize pozdní noční setkání,
Churchillovu otevřenou žádost.
To je vaše jediná šance.
Musíte se připojit k nám.
Elliott později pomáhal svému otci
s jeho berlami jít do své kajuty.
Skutečný starý konzervativec, že?
Perfektní válečný premiér.
Jeho jediný velký úkol je vidět, že Británie přežije tuto válku.
Ale Winston Churchill a vedení Anglie po válce?
To nikdy nebude fungovat.
Musíme vyjasnit Britům
od samého počátku, že nemáme v úmyslu
být hlupáky které mohou využít
k pomoci Britskému impériu z prekérní situace
a pak na nás navždy zapomenout.
V sázce je Britské impérium.
To je něco, co není obecně známo,
ale Britští bankéři a Němečtí bankéři
měli světový obchod pod kontrolou
po dlouhou dobu.
Tu noc, Roosevelt začal vysvětlovat
svou vizi pro nový svět.
Myslím, že mluvím jako Americký prezident
když říkám, že Amerika nepomůže Anglii
pokud bude nadále pošlapávat koloniální národy.
Jádrem Rooseveltovi vize
bylo, že politická svoboda znamenala ekonomickou svobodu,
což bylo v ostrém kontrastu s odůvodněním Britské říše,
která prý držela kolonie, protože byli chudé a závislé na Londýnu.
Rooseveltova nová globální dohoda vytvoří finanční úvěrový systém,
který by umožnil koloniím se rozvíjet.
Roosevelt připomněl Churchillovi
že Americký koloniální vztah na Filipínách
má být ukončen v roce 1946
a vyzval Brity aby udělali to samé se svým impériem,
které urazilo tolik Americkou citlivosti.
Churchill si uvědomil, že existovalo omezení Rooseveltovi štědrosti
a cena americké pomoci
bude nový svět v míru.
Těšíme se na svět
založený na čtyřech základních lidských svobodách.
První
je svoboda slova a projevu
všude ve světě.
Druhým je svoboda každého člověka
uctívat Boha svým vlastním způsobem
všude ve světě.
Třetí je svobodný život
všude ve světě.
Čtvrtý je svoboda žít beze strachu
kdekoli na světě.
Jednalo se o velká slova,
ale Atlantická charta byla skutečně vizionářský dokument,
který se později stal vůdčím prohlášením
Organizace spojených národů ...
takové univerzální tvrzení, nebylo slyšeno od Francouzské, nebo Ruské revoluce
o právech mužů a žen po celém světě.
Ze strachu z Rooseveltovi navrhované formulace,
Churchill přidal položku
rovného přístupu k mezinárodnímu bohatství
aby bylo zaručeno "jediný a náležitý
respekt k existujícím závazkům."
Ale jak Elliott Roosevelt napsal ...
Postupně velmi pozvolna a velmi tiše,
úloha vedení sklouzla
z Britských ramen na Americké.
Další den,
se na Prince of Wales s nápisem "zpátky do války" ...
oba státníci rozloučili.
Churchill později řekl svému kabinetu
že Roosevelt řekl, že povede válku
ale nevyhlásí ji.
Vše co bylo třeba udělat bylo vynutit incident.
Ani jeden z nich by nepředpokládal cestu
do války, která by vedla přes Japonsko a ne Německo.
Japonsko se vyhýbalo válce
proti svým starým Ruským protivníkům
a ve skutečnosti se odcizili Berlínu
sovětsko-německou aliancí v roce 1939.
Ve své aroganci Hitler,
který považoval Japonce za rasově méněcenné,
neudělal žádný pokus jakkoliv se svěřit se svými Sovětskými plány,
nebo nabídnout nějaké nové území, za jejich podporu na Dálném východě.
Při zpětném pohledu to mělo obrovské důsledky
pro osud světa.
Pokud by Japonci vstoupili do války proti Stalinovi,
je téměř jisté, že by byl Sovětský svaz rozdrcen.
Japonsko však chtělo, stejně jako Británie, Německo a Itálie
svou vlastní koloniální říši.
A využitím vakua vytvořeného
Německým dobytím Francie a Holandska
a neutralizací Britské moci,
vyrazili do jižní Indočíny v červenci 1941,
hledat zdroje a vojenské základny.
Spojené státy, které vyráběly
polovinu dodávek ropy ve světě,
odpověděli úplným embargem veškerého obchodu s Japonskem
včetně ropy.
Jeho zásoby se rychle ztráceli,
Japonsko muselo zabezpečit svou ropu z Holandské Východní Indie,
ale americká flotila v Pearl Harboru
mohla významně zasáhnout do těchto plánů.
7. prosince
1941,
datum, které bude žít v hanbě.
Japonci zahájili mohutný překvapivý útok
na Americkou námořní základnu Pearl Harbor na Havaji ...
Bylo téměř 2.500 mrtvých
a byla vyřazena většina Amerického loďstva.
Američané věděli, že se blíží útok,
ale že to bude na Filipínách.
Bez ohledu na to, jak dlouho může trvat
překonat tuto promyšlenou invazi,
Američané ve své spravedlivé síle
vyhrají díky absolutnímu vítězství.
Další den USA a Británie
vyhlásili válku Japonsku.
I když ještě ani nevěděl o útoku na Pearl Harbor
jeho Japonských spojenců,
Hitler zbytečně vyhlásil válku Spojeným státům,
chyba téměř rovnocenná jako napadnutí Sovětského svazu.
Roosevelt mohl vyhlásit, všeobecnou válku proti Japonsku,
ale teď se mu ulevilo, od obrovské zátěže
z porušení svého slova Americkým voličům.
Mohl konečně vyhlásit válku Německu.
Chaos byl nyní celosvětový.
Americká strategie bylo upevňovat
a postupně postupovat v Pacifiku
a zaměřit své hlavní úsilí proti Němcům.
Poražením Japonska, argumentoval Roosevelt,
by jsme neporazili Německo,
ale porážka Německa by znamenala porážku Japonska.
S USA soustředěnými v Evropě
Japonské dobývání postupovalo velmi nerušeně.
Zabrali jednu šestinu zemského povrchu
za pouhých šest měsíců ...
Thajsko, Malajsko, Java, Borneo, Filipíny,
Hong Kong, Indonésie, Barma.
Občané těchto zemí často vítali Japonce
jako osvoboditele od Evropských koloniální utlačovatelů ...
takový postoj je krátkodobý.
Prezident Roosevelt soukromě řekl ...
Nemyslím si, ani na chvíli, že Američané
budou umírat v Pacifiku,
kdyby to mělo být pro krátkozrakou chamtivost
Francouzů, Britů a Holanďanů.
Další velká rána spojencům,
Japonsko napadlo Britské impérium v Singapuru počátkem roku 1942.
Britové měli více vojáků bránící Singapur, než v Anglii samotné.
80.000 vojáků Britského společenství národů,
mnoho z nich byli Australští vězni.
Ale na znamení odporu koloniálních národů,
z 55.000 Britsko Indických vojáků
zajatých Japonci
40.000 změnilo stranu a bojovalo za Japonce.
Přístav Singapur byl nucen vzdát se
Japonské armádě ...
Pokud by Japonci napadli východní Indii
a koordinovali to s Německými zálohami
na Blízkém východě před jejich invazí do Sovětského svazu,
Britské impérium by bylo vážně ohroženo v Indii.
Ale Japonsko a Německo se po celou dobu války,
nikdy nechovali jako blízcí spojenci.
Japonsko zásadně selhalo, když nedokázalo zasadit drtivou ránu v Pearl Harboru.
A spojenci začali protiofenzívu
vedenou generálem Douglasem Macarthurem a admirálem Chesterem Nimitzem.
A v červnu 1942,
armáda USA porazila Japonské námořnictvo u Midway
a začala strategii dobývání ostrovů,
která bude pokračovat více než tři roky.
Japonsko bude bojovat tvrdě,
zajištění vítězství bude za velké ztráty Amerických vojáků.
Ale v roce 1943,
USA vyrobilo téměř 100 tisíc letadel,
zastínilo to 70.000 Japonských, vyrobených za celou válku.
V létě '44,
USA nasadilo téměř 100 letadlových lodí v Pacifiku,
mnohem více než Japonských 25.
Věda spojenců excelovala na všech frontách.
Vývoj radaru a bezkontaktní rozbušky přispěli k vítězství,
ale byla to atomová bomba, která změnila běh historie.
V prosinci 1938,
dva Němečtí fyzikové šokovali vědecký svět,
štěpením atomu uranu,
takže vývoj atomové bomby
byl teoreticky možný.
Ti kdo v USA byli nejvíce znepokojeni z tohoto vývoje
byli vědci kteří unikl z nacisty okupované Evropy,
mnoho z nich Židé, kteří se obávali následků
kdyby Hitler dostal do rukou takovou zbraň.
Vědci, emigranti se snažili ale nedokázali
vzbudit zájem ze strany Amerických úřadů.
Oddělení námořnictva věří, že tyto laboratorní experimenty
v současné době nemají žádný bezprostřední význam.
Velmi zajímavé, doktore. Informujte nás.
Zoufalý v červenci 1939,
si Leo Szilard vyžádal pomoc Alberta Einsteina,
který souhlasili s napsáním prezidentu Rooseveltovi
a vyzval ho ke schválení Amerického atomového výzkumného programu.
Einstein později řekl ...
udělal jsem jednu velkou chybu ve svém životě,
když jsem podepsal dopis prezidentu Rooseveltovi
s návrhem na vyrobení atomové bomby.
Nejprve byl projekt malý,
ale v září 1942, byl "Projekt Manhattan"
předložen armádě.
Generálu Grovesovi bylo řečeno jeho nadřízenými, aby získal výsledky.
Víceprezident Wallace, který sledoval vědecký vývoj pozorně,
měl nízké mínění o Grovesovi, myslel si o něm
"mírně patologický, antisemita,
nenávidí Roosevelta a je šovinista."
Kupodivu, vedoucím laboratoří v projektu v Los Alamos
Groves vybral Roberta Oppenheimera,
nesmlouvavého levičáka, který se přiznal k členství
v komunistické straně, přední organizace na západním pobřeží
a který v jednu dobu, dával 10% ze svého měsíčního platu
na podporu republikánské armády ve Španělsku.
Ačkoli měli zcela opačný temperament, Groves
s pomocí Oppenheimera shromáždil neuvěřitelný okruh
mezinárodních vědců,
včetně Enrica Fermiho a Lea Szilarda,
kteří první dosáhli nukleární řetězové reakce v atomovém reaktoru,
postaveném v hale na squash na univerzitě v Chicagu.
Vědci pracovali dlouhé hodiny v poušti
v obavě, že na poslední chvíli Německo zvítězí
v atomovém závodě.
Ale pravda vyšla najevo koncem roku 1944,
Německo ve skutečnosti opustilo výzkum bomby v roce '42,
místo toho vrhli své špičkové vědce a prostředky
do vývoje raket V1 a V2.
Ale Američtí vědci pokračovali dál.
Na východě Sovětský svaz
ležel na pokraji katastrofy,
nacisté byli u Moskvy.
V září '41, Stalin prosil Brity
aby poslali 25 až 30 divizí do jeho vlasti
a opět vyžadoval otevření druhé fronty v severní Francii.
Následujícího května
Roosevelt uznal, že ruská armáda
zabíjí více vojáků osy
a ničí více materiálů osy,
než všech ostatních 25 spojenců dohromady.
Veřejně oznámila, že USA
chce otevřít druhou frontu v Evropě do konce roku 1942.
A náčelník štábu armád George Marshall
instruoval svého evropského velitel generála Dwighta Eisenhowera
aby vypracoval plán pro invazi do Evropy
nejpozději na jaře '43.
Sověti byli nadšení.
Ale Churchill čelil obrovské krizi v severní Africe.
30.000 Britských vojáků se poníženě vzdalo
nacistické armádě, která byla poloviční.
Ze strachu z krveprolití na březích Francie
řekl, že Británie nebude mít dost lodí
k přepravě invazní armády přes kanál
a přesvědčil Roosevelta odložit druhou frontu
a místo toho se připojit k invazi v severní Africe.
Když s tím USA souhlasili Eisenhower předpověděl,
že to bude nejčernější den v historii.
Již dříve řekl, "neměli bychom zapomínat,
že cena, kterou platíme
je osm milionů Rusů ve válce."
Georgovi Marshallovi,
který odmítal invazi do Afriky jako "vedlejší věc,"
se zdálo, že se Britové na rozdíl od Sovětů
báli napadnout Němce.
Stíny I světové války stále visely příliš silně
v představách Churchillovy vlády.
Ale Britové měli jinou strategii.
Spoléhali na námořní síly a napadli Hitlera
na lehčí jižní frontě v Itálii,
Churchill se chtěl chránit přímému útoků
Německé válečné mašinérie,
místo toho se snažil zabezpečit severní Afriku
a Středomoří kolem Gibraltaru
a pak Střední východ, aby udržel
své zásoby ropy, stejně jako udržet přístup do Indie
a zbytku jejich východní říše přes Suezský průplav.
Přirozenou paranoiu Sovětů
nelze podceňovat.
Británie a Rusko byli soupeři od 19. století.
Stalin nevěřil zejména Britům,
ale i Američanům,
kvůli jejich zásahu proti komunistům
o 20 let dříve v ruské občanské válce.
Churchill sliboval, "uškrtit bolševismus v kolébce."
A až do jeho paktu o neútočení s Hitlerem,
měl Stalin dokonce strach, že se Churchill a Britské impérium
může spojit s nacistickým Německem
a zahájit ohromné tažení proti Sovětskému svazu.
Stíhačky připraveny.
Bombardéry připraveny.
Dělostřelectvo na svém místě.
Tanky osazeny.
Kavalérie na svém místě.
Pěchota připravena.
Za těmi kopci je nepřítel.
Přesto, navzdory všem
a šoku většiny světa,
to měla být Rudá armáda samotná,
která zvrátí průběh války.
Vyžadovalo by to Tolstého, aby popsal hrdinnou vytrvalost
Sovětských mužů a žen kteří to dokázali.
Málokdo viděl jeho význam,
ale jak se to stalo Napoleonovi v zimě roku 1812 u Moskvy,
postupující německý válečný stroj se
vůbec poprvé zastavil.
A protože Japonci pochodovali na jih,
Stalin byl schopen přivést zpět maršála Žukova
a 40 sibiřských divizí do Moskvy.
Žukov udělal rozdíl.
Německé ztráty v zimě byly asi 400.000.
Mezitím město Leningrad,
kdysi nazývané St. Petersburg,
Němci obléhali nepřetržitě 900 dnů,
což zahrnovalo dvě zimy '41 a '42.
Populace města v roce 1941
byla 2,5 miliónů lidí.
Každý třetí zemře.
Bomby, zima, hlad,
jedli polévky z lepidla z tapet, nebo krysy,
nebo i bližní ...
v mnohem větším měřítku,
než bylo kdykoliv oficiálně přiznáno.
Taková byla jejich hrdost,
že mnoho civilistů odmítlo evakuovat město
když dostalo šanci.
Skladatel Dmitrij Šostakovič napsal svou velkou sedmou symfonii
na počest těchto obětí,
orchestr pokračoval v hraní celé obléhání
až většina jeho členů padla z vyhladovění.
Němci nikdy nedobyli Leningrad.
Sovětské ztráty byly přes milión.
Většina ze sbírek ze slavné Ermitáže
byla poslána na Ural.
Sověti zachránili, co se dalo.
Hodně bylo spáleno, aby nedostali Němci nic.
Nespoléháním se na Západ, že otevře druhou frontu
nebo posláním mnohem větší pomoci,
Stalin teď začal největší nucenou migraci
ve známé lidské historii ...
Evakuací asi 10 miliónů lidí na východ
od pohoří Uralu, ve střední Asii na Sibiř
a na jih do Kazachstánu,
Sovětský svaz tak překonal druhou průmyslovou revoluci,
tu která odpovídal rokům 1920 a 30.
Aby mohli bojovat s Německou válečnou mašinérií,
bylo postaveno téměř 2.000 nových továren.
Ubytování následovalo.
Přenesení největší části Sovětské ekonomiky
bylo dosaženo ve dvou neuvěřitelných letech
a v roce 1943 byl Sovětský svaz roven
každé průmyslové síle v Evropě
a byl nyní schopný vyrábět více než samotné Německo.
40.000 tanků T-34 ...
lepších než Německé Pantery ... bylo postaveno.
50.000 letadel Iljušin, slavné IL-2,
byly ve skutečnosti lepší než Německá Luftwaffe.
Ocel, pšenice a rudy, které ztratili na Ukrajině v roce 1941
byly postupně nahrazeny.
Celá společnost skládající se většinou z žen a dětí
pracovala 12 až 18 hodin denně aby přežili.
Vše pro matičku Rus.
Vlastenectví lidí bylo mimořádné.
Dali své osobní poklady na financování války ...
rodinné klenoty, šperky, cokoliv.
Celá společnost čelila vyhlazení od Hitlera
neměli jinou možnost, než bojovat do poslední kapky krve
za svůj vlastní život a za svou zemi.
Za spálené města a vesnice.
Za smrt našich dětí a jejich matek.
Za mučení a ponižování našich lidí.
Přísahám pomstu nepříteli!
Přísahám, že bych raději zemřel v boji s nepřítelem,
než se vzdát.
Můj lid
a moje země
k fašistickým útočníkům
KREV za KREV!
SMRT za SMRT!
Do konce roku 1942,
Spojené státy, přes první neúspěchy,
přišli s půjčkou o pronájmu ...
téměř dvou miliónů tun zásob ...
Přibližně 400.000 nákladních aut, 52.000 džípů,
7.000 tanků,
děla, bojové vozidla, 15.000 letadel,
18.000 protiletadlových děl,
8.000 železničních vozů a jídlo.
Za Německými liniemi, Ruští, Ukrajinští
a Běloruští partyzáni útočili z lesů
a jeskyň, házeli do povětří vlaky,
zasahovali do dopravy
a jakýmikoli prostředky se snažili poškodit německou válečnou mašinérii,
zapojením až 10%
Německé okupační armády.
Partyzáni se stali nezbytným faktorem
v konečném vítězství Sovětských vojsk.
Ale důsledky byly zničující,
Němci se chovají více a více násilně,
věší partyzány a nevinné.
Nikdo neví kolik, ale odhady se pohybují
od čtyř až k osmi milionům Ukrajinců zabitých ve válce.
A odhaduje se, že Bělorusko
ztratilo čtvrtinu své populace ...
nejméně 2.5 miliónů mrtvých.
Přibližně 200 měst a 9.000 vesnic
bylo vypáleno do základu.
Odhaduje se, že nejméně 100.000 partyzánů
bylo zabito nebo se pohřešovalo.
Hitlerovi generálové ho varovali, že dlouhá vyhlazovací válka
je nyní realitou.
Zdálo se, že Sověti můžou nést obrovské ztráty.
Hitlerovým cílem bylo nejen vyhladit
Slovanské národy,
ale také získat zásoby Sovětského svazu.
Němci pod generálem Friedrichem Paulusem,
jeli na jih k ropě bohatému přístavu Baku.
Sověti, pod maršálem Georgijem Žukovem,
byli odhodláni je zastavit za každou cenu.
Bez ropy Sovětská armáda nebude moci bojovat.
Ztráta Baku by donutila Stalina vzdát se.
Jedno město zatarasilo cestu k Baku ... Stalingrad.
A v zimě roku 1942,
Německá armáda konečně dosáhla svého boje.
V jedné z největších bitev v historii,
Sověti ztratili více mužů,
než Britové nebo Američané za celou válku.
Odhadem bylo zabito půl miliónů lidí.
Němci ztratili nejméně 200.000 svých nejlepších vojáků,
ale pravděpodobně mnohem více.
Počet mrtvých civilistů není znám.
Němci mohli zničit Stalingrad,
ale nikdy ho neovládli.
Na přísný Stalinův rozkaz
kdo ustoupil, nebo se vzdal
měl být považován za zrádce,
jeho rodina bude vystavena trestu odnětí svobody.
Byla to jeho obávaná politika "ani o krok zpět".
U Stalingradu, bylo více než 13.000 Sovětských vojáků
zastřeleno jejich vlastní stranou.
V průběhu války
135.000 lidí zahynulo tímto způsobem.
400.000 sloužilo v trestních praporech.
V tom roce, byli ještě čtyři milióny vězňů v gulagu.
Nicméně s motivací od vlastenectví k teroru,
Sovětští vojáci, zády proti řece Volze,
bojovali od rohu ulice k rohu ulice
v hrozné zimě.
V lednu 1943,
konečně přišel konec, když se generál Von Paulus
vzdal se zbytkem své šesté armády.
Začal s 300.000 muži
a 91.000 se vzdalo,
z nich se přibližně 9.000 vrátilo živých
po válce do Německa.
Hitler prý naříkal ...
Bůh války přešel na druhou stranu.
Po 162 dnech
nejtěžších bojů v dějinách válčení,
padl poslední výstřel.
Mír přišel do Stalingradu.
A se svými zdroji začali ...
nové letadla, nové dělostřelectvo ...
Sověti nyní přešli do útoku.
U Kursku v největší tankové bitvě v historii,
porazili Němce znovu ...
70.000 mrtvý Němců
a několikrát tolik mrtvých Sovětů.
Po jejich kolosální porážce,
německá armáda začala totální ústup z východní fronty.
Celá legenda o nacistické neporazitelnosti
byla zničena.
Německé armády můžou také ustoupit.
Německé armády můžou být poraženy.
Němečtí vojáci můžou být zajati.
V průběhu těchto klíčových let,
Sověti pravidelně bojovali
s více než 200 německými divizemi.
Naopak Američané a Britové
bojovali ve Středomoří
zřídka kdy s více než 10 Německými divizemi.
Německo ztratilo více než šest miliónů lidí
v boji proti Sovětům a přibližně jeden milión
v bojích na západní frontě.
Ačkoli mýtus žije dál, že Spojené státy vyhráli druhou světovou válku,
seriózní historikové souhlasí, že to byl Sovětský svaz
a celá jeho společnost,
včetně jejich brutálního diktátora Josefa Stalina,
kdo přes naprosté zoufalství a neuvěřitelně stoické hrdinství
vytvořil velký příběh druhé světové války ...
Porážkou obrovské Německé válečné mašinérie.
pokračování: Kapitola 2 ROOSEVELT, TRUMAN a WALLACE
přeložil -- vena --
Best watched using Open Subtitles MKV Player