Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
NEVYŘČENÁ HISTORIE SPOJENÝCH STÁTŮ
Národ, který pokračuje rok co rok
v utrácení více peněz na vojenskou obranu,
než na sociální programy
se blíží duchovní smrti.
Zdrojem veškerých našich chyb je strach.
Ze strachu, se velké národy
chovají jako zvířata zahnána do kouta
myslí pouze na přežití.
Každý národ v každém regionu
se musí rozhodnout.
Buď jste s námi,
nebo jste s teroristy.
Pro většinu Američanů, 11. září byla strašná tragédie.
Pro George Bushe a Dicka Cheneyeho
to byla více, než jen
šance realizovat program
jejich neokonzervativních spojenců na kterém pracovali po celá desetiletí.
Projekt, nového americké století,
zpráva nazvaná "přestavba Americké obrany"
která uvádí: "že proces transformace bude pravděpodobně dlouhý,
pokud nedojde k nějaké katastrofické a katalyzující události
jako nový Pearl Harbor."
BUSH A OBAMA: Věk teroru.
Al-Káida nám v tomto smyslu
dala Pearl Harbor.
A během několika minut útoku,
Bushův tým skočil do akce.
S Bushem na Floridě,
viceprezident Cheney a jeho právní zástupce
David Addington
prohlašují, že prezident
jako vrchní velitel vojsk
by mohl prakticky neomezeně jednat bez právních omezení.
12. září,
už vypadá jako minulost Al-Káidy,
Usáma bin Ládin se skupinkou v Afghánistánu
Bush, zpátky ve Washingtonu, dává pokyny Richardu Clarkovi vedoucímu pro boj proti terorismu ...
Uvidíme, jestli to udělal Saddám.
Uvidíme, jestli je s tím nějakým způsobem spojen.
"Kdyby to byl Saddámův Irák.
Zjistěte to a vraťte se."
A jaká byla reakce ten den,
ministra obrany Donalda Rumsfelda
a jeho asistenta Paula Wolfowitze?
Donald Rumsfeld řekl,
když jsme mluvili o bombardování infrastruktury Al-Káidy v Afghánistánu,
nebyli "žádné dobré cíle v Afghánistánu."
"Hoďme bombu na Irák."
A my jsme řekli, "ale Irák s tím neměl nic co dělat."
Ale nevypadalo to na velký rozdíl.
Donald Rumsfeld měl, již 11. září,
plán útoku na Irák.
"do nich pořádně," řekl.
"smeťte to všechno, věci související i ne."
Během několika dnů, Bush oznámil,
před společným zasedáním kongresu,
že se Spojené státy pustili do globální války.
Od tohoto dne,
každý národ, který pokračuje ve skrývání, nebo podporuje terorismus
bude považován Spojenými státy
za nepřátelský režim.
Doma, bylo rychle zatčeno a zadrženo 1.200 mužů
dalších 8.000 přivedených k výslechu,
většinou muslimů.
Bush spěchal s 362 stránkovým
Vlasteneckým zákonem do kongresu.
Senátoři neměli čas na jeho přečtení
natož projednání.
Jen senátor Russ Feingold
z Wisconsinu hlasoval proti, naléhající ...
Zachování naší svobody
je jedním z hlavních důvodů, proč se nyní zabýváme
touto novou válkou s terorismem.
Ztratíme tuto válku bez jediného výstřelu
pokud obětujeme svobodu Amerického lidu.
Bush zahalil jednání v Bílém domě
v neslýchaný závoj tajemství,
a v roce 2002, posílil agenturu pro národní bezpečnost.
V provádění neoprávněných odposlechů
a sledování e-mailů Amerických občanů v obrovském měřítku ...
Oči a uši v každé místnosti.
Jedná se o porušení právních předpisů
zákona schváleného v roce 1978
v reakci na zpravodajská zneužití předchozích desetiletí.
Vláda bombardovala veřejnost
neustálým varováním zvýšené bezpečnosti,
pěti barevným systémem barevně kódovaného varování.
Systém byl místy politicky manipulován
Rumsfeldem a generálním prokurátorem Johnem Ashcroftem
a v roce 2005, Tom Ridge,
byl pod tlakem nucen odstoupit.
Potenciální teroristické cíle poskočili ze 160 míst v roce 2003
na více než 300 tisíc v dalších čtyřech letech.
Kupodivu, Indiana vedla před všemy státy
s 8.600 potenciálními cíli do roku 2006.
Národní databáze zahrnovala
Pettingskou zoo, obchody s koblihy, popcornové stánky,
zmrzlinové stánky a průvod mul
v Kolumbii v Tennessee.
Nereálné cíle nadále rostly.
Na začátku druhé světové války, Franklin Roosevelt varoval,
"válka stojí peníze -
To znamená, daně a dluhopisy a dluhopisy a daně.
To znamená, snižení luxusu a dalších nedůležitých věcí."
Bush místo toho snížil daně bohatým a řekl Američanům:
Leťte a užívejte si Ameriky, skvělého místa.
Vezměte svou rodinu a užívejte si života.
Je ironií, že to byl hlavní architekt studené války Zbigniew Brzezinski
kdo v roce 2007 odsoudil Bushe ...
Pět let téměř nepřetržitého
vymývání mozků národa.
Kde je v USA vůdce připravený říci
"dost této hysterie; zastavte tu paranoiu?"
Dokonce tváří v tvář budoucím teroristickým útokům,
pravděpodobnosti kterou nemůžeme popřít,
ukažme nějaký smysl.
Buďme věrní našim tradicím.
Terorismus, jak opakovaně zdůraznil,
byla taktika, ne ideologie
a vyhlášení války taktice,
nedávalo absolutně žádný smysl.
Musíme zastavit teror.
Vyzývám všechny národy aby udělali vše pro to,
aby pomohli zastavit tyto teroristické zabijáky.
Děkuji. Nyní sledujte tento drive.
Ale skutečná váha Bushova globálního tažení
se promítla v zahraničí.
Méně než měsíc po teroristickém útoku,
USA napadli Afghánistán,
zdánlivě zničili některé z podobných islámských fanatiků,
USA odzbrojili a porazili ty se kterými Sověti bojovali
o dvě desetiletí dříve.
Kritici války poukazují na pozdější zjištění
že ne Afghánci byli mezi 19 únosci z 11. září,
ale 15 z nich byli Saúdové.
A že USA neschopnosti dovolili Usámovi bin Ládinovi
a dalším vůdcům Al-Káidy útěk do Pákistánu
na začátku prosince.
CIA zatkla tisíce podezřelých
v Afghánistánu i jinde.
Ačkoli Amerika byla vždy vážená
za její humánní zacházení s válečnými zajatci,
znamením její morální nadřazenosti,
Bushova vláda označila zadržené ...
... za nezákonné bojovníky ...
kteří nemají právo na slyšení
a postavili je mimo obvyklé zacházení
zmocněné Ženevskou úmluvou z roku 1949.
Když zahraniční vlády kritizoval jeho postup,
Bush ustoupil u Tálibánských podezřelých,
ale odmítl změnit svou politiku pro bojovníky Al-Káidy.
Bush řekl ...
Nezajímá mě, co říká mezinárodní právo,
chystáme se jim nakopat zadek.
USA létalo s neznámým počtem zadržených
na tajné "černé místa" na celém světě
na takové místa jako Thajsko, Polsko, Rumunsko a Maroko
kde mučení a jiné "kruté techniky výslechů"
byli realizovány.
Stovky dalších bylo vězněno na Americké námořní základně
v zálivu Guantánamo na Kubě.
Na svém vrcholu v květnu 2003
bylo ve vězení zhruba 680 mužů,
ve věku od 13-98 let.
5% z nich bylo zajato Americkou armádou.
Více než 80% bylo předáno,
často za peněžní odměny,
v kombinací s Afghánskou válečnou policií
a Afghánskými a Pakistánskými lovci lidí.
Vládní zdroje ukázaly, že pouze 8% byli bojovníci Al-Káida.
600 bylo propuštěno,
šest odsouzeno a podle vlády,
devět zemřelo - spácháním sebevraždy.
V roce 2012,
166 mužů z více jak 20 zemí
zůstává v Guantánamu.
Bushova vláda podpořila CIA
v používání 10 rozšířených výslechových metod,
byl to výsledek desetiletí výzkumu mučení,
zdokonalené spojenci v cizích zemích.
V únoru 2004,
generálmajor Antonio Taguba oznámil, že jeho vyšetřování
objevilo četné případy ...
Sadistické, do očí bijící a bezohledné trestní zneužívání
... ve vězení Abu Ghraib v Iráku.
Již není pochyb o tom,
že současná vláda
spáchala válečné zločiny.
Arthur Schlesinger jr., bývalý Kennedyho poradce
řekl, tato politika mučení byla ...
Nejdramatičtější trvalý a radikální útok
na právní řád v Americké historii.
Žádný jiný postoj neudělal více škody
Americké reputaci ve světě ... Nikdy!
I když se bezpečnostní situace v Afghánistánu
zhoršila v průběhu dalších sedmi let
a Americká přítomnost narostla ze 2.500 na 30.000 vojáků,
Afghánistán byl pro Bushe rozptýlení.
Jeho pozornost byla zaměřená na sesazení
otcova starého protivníka - Saddáma Husajna.
Důkazy ze zpravodajských zdrojů,
tajné komunikace a prohlášení
od lidí, kteří jsou nyní ve vazbě,
odhalují, že Saddám Husajn pomáhá a chrání teroristy ...
včetně členů Al-Káidy.
Jako Bill Casey v roce 1980
a Lyndon Johnson ve Vietnamu,
Bush používá nepravdivé informace.
Není pochyb o tom, že vůdce Iráku
je zlý člověk.
Koneckonců, používal plyn proti svým vlastním lidem.
Víme, že vyvíjí
zbraně hromadného ničení.
Inspektoři OSN prohledali všechno,
všechna místa určená CIA.
Nezjistili nic, ale Bush trval na tom,
že zbraně tam byli.
Britská vláda se dozvěděla, že Saddám Husajn
v poslední době sháněl významné množství uranu v Africe.
Bush řekl Bobu Woodwardovi
z "Washington Post" v té době ...
Není třeba vysvětlovat proč jsem řekl, co jsem řekl.
Nemám pocit, že dlužím někomu
nějaké vysvětlení.
To byly neobyčejné časy.
Slova dostala nové významy,
splnilo se proroctví George Orwella o "dvojí řeči"
z jeho románu "1984" -
Nejprve ukradou slova, pak ukradou význam.
Slova jako "osa zla" "válka proti terorismu"
"změna režimu", "simulované tonutí,"
"preventivní válka."
Zabití civilisté byli nyní "civilní škody."
Únosy CIA
byly nyní "mimořádné vydávání osob."
A to nejvlastenečtější pojetí, "mateřská země,"
vyrostlo v gigantickou novou federální agenturu
jako labyrint v Pentagonu.
Francouzský filozof Voltaire v 18. století poznamenal,
"ten kdo vás může donutit věřit nesmyslnostem
vás může donutit dopustit se krutostí."
Sestup do neskutečna byl závratný.
"Černý jestřáb sestřelen," další populární na Oscara nominovaný snímek
se objevil na konci roku 2001,
velebil hrdinství a technologii Spojených států,
v roce 1990 v Somálsku.
Technologie a videohry se stále více podobají skutečnosti.
A v televizi
stále bizarnější a fantasknější reality show
měli úspěch.
Jenno, kmen promluvil.
Americká média bila na bubny války.
M.S.N.B.C., která byla ve vlastnictví společnosti General Electric,
stáhla populární show Phila Donahuea
tři týdny před invazí.
Úřady se báli této show ...
".. že poskytne přístřeší liberálnímu protiválečnému programu .."
"Když zároveň naši konkurenti mávají vlajkou při každé příležitosti."
A oni mávali vlajkou.
C.N.N., FOX, N.B.C. předvedli
přes 75 vysloužilých generálů a důstojníků,
téměř všichni jak se později ukázalo,
pracovali přímo pro vojenské dodavatele.
Pentagon jim dal úkol
zobrazovat Irák jako naléhavou hrozbu.
Hlavní noviny a časopisy,
včetně "New York Times," pokračovali ve stejných zprávách.
Osoba blízká Bushovi řekla, novináři Ronu Suskindovi
že Suskind zastupuje "skupinu založenou na realitě"
ale "to není způsob, jakým svět teď funguje."
"Jsme teď impérium,
a když budeme jednat, vytváříme svoji vlastní realitu."
Když Francie, Německo a Rusko,
stejně jako většina Rady bezpečnosti,
odmítli podpořit Americké postoje,
Bush byl rozzuřený a Rumsfeld se ušklíbl ...
Myslíte si, že Evropa je Německo a Francie.
Já ne.
Myslím, že je to stará Evropa.
Francouzské hranolky v kongresové jídelně
byly přejmenovány na "svobodné hranolky,"
stejně jako se zelí stalo "svobodným zelím," během první světové války.
Bush vyložil svou novou strategii
ve svém projevu kadetům ve West Pointu v červnu 2002.
Musíme bojovat s nepřítelem,
narušit jeho plány
a čelit nejhorší hrozbě
dříve, než se objeví.
USA budou jednat jednostranně a preventivně
a svrhnou jakoukoli vládu
považovanou za hrozbu Americké bezpečnosti.
Cheney prohlásil ...
Pokud je 1% šance, že Pákistánští vědci
pomáhají Al-Káidě, nebo vyvíjejí jadernou zbraň,
musíme to brát jako nevyhnutelnost
pokud jde o naší reakci.
Ve světě do kterého jsme vstoupili,
je jedinou cestou k bezpečí
cesta akce.
A tento národ bude jednat.
60 zemí se nacházelo na Bushově seznamu možných útoků.
S Bushem volajícím po morální křížové výpravě,
argumentoval, že Spojené státy musí bránit svobodu a spravedlnost
protože tyto zásady jsou správné a pravdivé
pro všechny lidi na celém světě.
Mravní pravda je stejná v každé kultuře,
v každém okamžiku a na každém místě.
To bylo odvážné tvrzení, americké výjimečnosti.
Bruce Bartlett, který sloužil
v obou Reaganových obdobích a u prvního Bushe, vysvětlil ...
To je důvod, proč má George W. Bush tak jasno
o Al-Káidě a islámském fundamentalistickém nepříteli.
Chápe je proto, že je jako oni.
On opravdu věří, že je na misi od Boha.
Celá věc o víře je, věřit věcem,
kde nejsou žádné empirické důkazy.
Mám pocit klidu
s vědomím, že Bible varuje,
"buď vůle tvá,"
to je životní průvodce.
Na začátku října roku 2002,
Kongres zplnomocnil Bushe jít do války
proti Iráku z vlastního podnětu,
pokaždé, pokud to považuje za nezbytné
pomocí jakýchkoli prostředků,
včetně jaderných zbraní, kdyby to považoval za nutné.
Prohlášení vyvodilo přímé propojení
mezi Irákem a Al-Káidou.
Mezi těmi oprávněnými
byli senátoři John Kerry a Hillary Clintonová.
Bude to stát oba draho
v boji o prezidentství.
Ne všichni byli oklamáni.
Stupňování této války a rozšiřování této války
nedělá nic pro naší národní bezpečnost.
Vystavuje nás většímu ohrožení.
Irák nebyl rájem pro teroristy, jak je to nyní.
Opět platí, Irák Saddáma Husajna a Al-Káida -
nebyli spojeni a musíme rozptýlit představu,
tak aby lidé v Americe znali pravdu.
Milióny protestujících vyšli do ulic po celém světě -
tři milióny v Římě,
milión v Londýně,
statisíce v New Yorku.
Časopis "Time" se ptal několika set tisíc Evropanů.
84% se domnívalo, že Spojené státy
jsou největší hrozbou pro mír;
8% si myslelo, že Irák.
Bush poslal ministra zahraničních věcí Colina Powella,
nejrespektovanějšího člena své vlády,
před Spojené národy aby odůvodnil válku.
Řekl Powellovi ...
Možná, že ti uvěří.
Saddám Husajn je odhodlaný
získat atomovou bombu.
Powell mluvil 75 minut.
Bylo to opravdu ostudný výkon,
plný nepravdivých údajů,
Powell to později nazval nejhorším bodem své kariéry.
Ale řeč, i když neuspěla v zahraničí,
měla požadovaný dopad na Americké veřejné mínění.
Podpora války skočil z 50% na 63%.
"Washington Post" prohlásil důkazy o nukleárních zbraních za "nevyvratitelné."
USA, bez rezoluce Rady bezpečnosti,
šli neúprosně do války.
Pravda byla ještě temnější.
Pro Bushe, byl Irák jen předkrm.
Poté co se nasytili Iráku, neokonzervativci měli oči upřené
na hlavní chod.
Pentagon předpovídal 5ti-letou kampaň
celkem v sedmi cílových zemích,
počínaje Irákem, Sýrii, Libanonem, Libyí,
Somálskem, Súdánem a nejcenější ze všech,
Iránem.
Byla by to válka, která by předělala svět
neokonzervativním způsobem.
Diskuse o impériu přibývali.
"New York Times" Nedělní obálka časopisu
pro 5.1.2003 zní:
"Americké impérium: zvykněte si na to."
Bush byl zřejmě muž se smělou vizí.
Vždycky vystavoval svou stránku psance mladého muže.
Teď překonal svého impozantního otce
tím, že jde nad rámec mezinárodních zákonů.
8-letá válka se stala debaklem, který kritici předpovídali.
Irácká společnost se roztrhla vedví.
Jako Vietnam, pokřivil Ameriku,
polarizoval ještě více svými náklady a raněnými
narůstající na všech stranách.
Přesto pozoruhodně, Bush vyhrál volby v roce 2004
s pouhým dovoláním se k ještě ohnivějšímu vlastenectví.
Do roku 2008, kdy Bush odešel z funkce
s nejskličujícím hodnocením od dob Harryho Trumana,
měl jen dvě, důkladně špatně vedené války ...
Stejně jako federální úlevu na pomoc New Orleansu
v důsledku hurikánu Katrina,
ale co je nejdůležitější, v očích veřejnosti,
špatnou ekonomiku země,
která se skoro zhroutila v roce 2008
a zajišťovala prezidentství pro demokraty.
Jeho nástupce, Barack Hussein Obama,
dítě černého Keňského otce
a bílé Kansaské matky,
který vyrůstal v Indonésii a na Havaji,
se stal 47. prezidentem Spojených států
vyvolávající velké naděje na změnu.
Jeho slova a chování svědčilo o jiné Americe -
ústavní, humanistické, globální, ekologické.
Obama se vyslovil silně proti válce v Iráku.
Jsem proti hloupé válce.
Financován velkým množstvím internetových drobných přispěvatelů
šokoval, těžce protěžovanou, financovanou
a demokratickou stranou vybranou,
Hillary Clintonovou v primárkách.
Nyní čelil bývalému vojákovi,
konzervativci Johnu McCainovi v národních volbách.
Vítr v zádech měl Obama.
Možná, od doby Roosevelta v ranných 30. letech
neexistoval tak velký všelidový hněv na Wall Street
a na zbytečné impériální války.
Ale pak se stala neočekávaná věc.
Obama zradil svůj dřívější slib
a stal se prvním kandidátem, kandidujícím ve všeobecných volbách
odmítající financování z veřejných prostředků
ve prospěch soukromého financování bez omezení.
McCain, který se rozhodl pro financování z veřejných zdrojů,
měl 2-krát méně.
V tomto období, se Obama obrátil tiše na Wall Street a vybrané poskytovatelé
s hlubokými kapsami, jako J. P. Morgan, Goldman Sachs
a Citigroup, stejně jako General Electric
a další vojenští dodavatelé, počítačoví giganti
a farmaceutický průmysl. - Big Pharma. -
Kteří po celá léta, podporovali republikány,
teď dali Obamovi třikrát více než McCainovi.
Jen málo příznivců Obamy si stěžovalo v té době.
Jeho vítězství v národních volbách
bylo schvalováno po celém světě,
nová Amerika byla tady.
Přestože konzervativci nesmyslně kritizují Obamu jako socialistu,
zdaleka největší vítěz ve volbách
jak se kázalo, byla Wall Street.
Obama přivedl stejný ekonomický tým,
který za Clintona udělal tolik
k uvolnění ekonomiky.
"New York Times" o nich psal jako o
"souhvězdí rubínů"
přisluhovači nejmocnějšího ministra financí v posledních desetiletích,
Roberta Rubina.
Poté co téměř rozbil světovou ekonomiku
s okázalými inovacemi zadluženími a spekulacemi,
několika obřích bank, pojišťoven
a hypotečních úvěrů, prorokovalo to zhroucení světové ekonomiky,
pokud by šli pod vodu - jinými slovy "příliš velcí aby zkrachovali" -
Dychtivě přijal 700 miliard dolarů pomoci
za pozoruhodně výhodných podmínek.
Kromě toho, Federální centrální banka
snížila úrokové sazby pro banky na 0%.
Bylo skoro, nevlastenecké v té době
zpochybnit správnost finanční záchrany.
Ale byli i tací, které napadlo -
nemohli jsme některé nemocnější finanční subjekty,
nechat být a padnout?
Neměli být tito giganti konfrontováni
se skutečnou tržní hodnotou jejich špatných aktiv?
Veřejnost chtěla pomstu.
To byla klasická deprese ze zákulisních okamžiků
jak objasnil Frank Capra.
Sedíte tady zpátky s vašimi velkými doutníky
a přemýšlít, že úmyslně zabijete nápad,
který udělal milióny lidí trochu šťastnější.
Představa, že to přivede tisíce z nich tady
z celé země
autobusem, náklaďáky, starými vraky
a pěšky!
Aby mohli zkusit sami na sobě
svou vlastní jednoduchou malou zkušenost.
Co koukáš,
jsem jen naivka a vím to.
Ale začínám chápat spoustu věcí.
Proč jsou vaše typy stejně staré jako historie.
Pokud nemůžete položit své špinavé prsty
na slušný nápad a kroutit ho a mačkat
a nacpat ho do vlastní kapsy,
zničíte ho! Jako psi,
pokud nemůžete něco sníst, můžete to pohřbít!
Bývalý ředitel centrální banky, Paul Volcker,
vyzval Obamu k jednání.
Právě teď, když máte šanci
a jejich hruď je obnažená,
musíte zarazit oštěp do srdce
všem těmto lidem na Wall Street,
kteří již léta většinou obchodují na dluh.
Ale to se nestalo. Záchrana byla vynucena
zpanikařeným kongresem, média tleskala.
Ministerstvo financí nemělo žádné bezprostřední nároky
na bankéře, aby byli peníze k dispozici ve formě nových úvěrů
podnikům nebo veřejnosti,
nebo, když na to přijde, snížili jejich osobní vyrovnání.
A neexistoval žádný požadavek, aby akcionáři, nebo držitelé dluhopisů
absorbovali případné ztráty.
Daňoví poplatníci si budou financovat svou vlastní záchranu.
Nejporaženější v průběhu doby budou dělníci,
důchodci, starší lidé s úsporami,
majitelé domů, drobní podnikatelé,
studenti s úvěry a zejména ti Afroameričané,
kteří přišli o zaměstnání kvůli stoupajícímu,
strukturálnímu problému s nezaměstnaností.
Mnozí prostě ztratili iluzi
příslovečného Amerického snu
spojovaného se střední třídou.
Mýtus o schopnosti si společensky či ekonomicky polepšit byl rozbit.
Bankéři, nebo "banksteři" jak jim bylo přezdíváno
během velké krize z roku 1930,
mluvili o dobrovolném omezení,
ale dostali kompenzační balíčky
na další dva roky.
Zatímco manažeři v Británii a Kanadě
vydělali 20 krát tolik jako průměrný pracující v roce 2010 -
a v Japonsku 11 krát -
ve Spojených státech, manažeři
vydělali 343 krát více jak průměrný pracující.
Počet miliardářů se zvedl ze 13 v roce '85
na 450 v roce 2008.
Zatímco minimální mzda stagnovala na 5,15 dolarů za hodinu
od roku '97 do '2007,
míra chudoby je vyšší než kdykoliv
od roku 1960.
Čistá hodnota průměrná americké rodiny
ve skutečnosti poklesla téměř na 40%
ze 126.000 dolarů v roce 2007
na 77.000 dolarů v roce 2010.
Do roku 2011, horní 1%
mělo větší bohatství, než dolních 90 procent.
Všelidový hněv vedl k hnutí "Obsazení Wall Street,"
druh protestu jaký nebyl vidět od roku 1930.
Pravicová "Tea Party" ukázala, jiný druh revolty
poháněla zájmové skupiny, jako Američané pro prosperitu,
z velké části financovány konzervativními, miliardáři bratry Kochy.
Zmatená Americká veřejnost nevěděla, kdo je na vině
pro přetrvávající ekonomické strádání,
republikáni slavili velké vítězství
v polovině funkčního období v roce 2010,
ale to jen vytvořilo více chaosu a zmatku ve Washingtonu.
Obama, který napochodoval do úřadu uprostřed euforie,
teď chodil po tenkém ledě,
vyhnul se fatálním chybám,
ale nedokázal poskytnout naději nebo změnu.
Během kampaně 2008,
tento profesor ústavního práva slíbil,
"že transparentnost a právní stát
budou prubířským kamenem tohoto prezidentství."
Přesto, se v úřadu odmítl vzdát rozšířené působnosti
a zmocnil se Bushovy administrativy -
zatímco pasivní populace dávala souhlas
pro prohledávání na letištích,
povolení odposlechů jejich komunikace
a placení za obrovské nové bezpečnostní programy.
Nedávalo to smysl pro Obamovu politiku uvolnění,
tento zvýšený stav pohotovosti,
za riziko jednoho teroristického činu,
což mělo za následek obnovenou mediální hysterii,
republikáni chtěli vyvolat nepokoje,
které by ho stály prezidentství.
Uprostřed toho všeho to přichází,
myslíte, že jeden termín je dost?
V jedné věci, mám jasno,
radši budu
opravdu dobrý jedno prezidentské volební období,
než průměrný ve dvou prezidentských volebních obdobích.
Místo boje o transparentnost,
se Obama nicméně stal mnohem účinnější manažer
Národního bezpečnostního státu.
Stejně jako Bush, opakovaně volal
po procesech Státní bezpečnosti v soudních sporech
zahrnující mučení, zvláštní postupy
a nezákonné odposlechy NSA.
Zablokoval právo, kdy občan nemůže být uvězněn bez soudního příkazu pro nepřátelské bojovníky,
zachoval vojenská zmocnění a oprávnění, bez řádného soudního procesu,
smrt Amerických občanů v Jemenu
a obvinění z vazeb na Al-Káidu.
Obama ohromil aktivisty občanských práv, když rozšířil
vyšetřování za Bushovi éry na vyšší úroveň,
a začal stíhat vládní informátory a zpravodaje
využíváním zákona o špiónech z dob I světové války.
Pouze tři případy byly otevřeny za 92 let.
Obama zahájil šest podezřelých případů -
většina obžalovaných uvedlo protiprávní jednání vlády.
Nejvýznamnější byl Bradley Manning,
vojenský analytik v Iráku,
který předal přes 260.000 tajných
diplomatických a válečných zpráv,
stejně jako videa, distribuované WikiLeaks,
neziskovou informační mediální organizací.
Tato odhalení Amerických válečných zločinů v Iráku
a Afghánistánu a Americká podpora
diktátorských režimů v oblasti
se ukázala být významným katalyzátorem
pro "arabské jaro" v Egyptě, Tunisku,
Jemenu, Libyi a Bahrajnu.
Nicméně, Obamova vláda
tvrdě trestala provoz WikiLeaks
a hrozí trestnímu stíhání jeho spoluzakladatelům.
Tato akce poslala jasnou zprávu všem informátorům:
Pachatele válečných zločinů jako Bush s Cheneym
unikli trestu.
Odhalením riskujete kariéru
a obrovské pokuty.
Nebo, stejně jako Manning budete hnít ve vězení.
Jeden z předních obránců
nových norem chování, Jack Goldsmith,
bývalý Bushův vedoucí kanceláře a právní zástupce,
ujistil Cheneyho a další dychtivé neokonzervativce
v článku kde říká, že Obama byl ...
... jako Nixon jedoucí do Číny.
Změny které udělal jsou předurčené, aby upevnili
převážnou část Bushova programu z dlouhodobého hlediska.
To byl nový stínový svět.
V roce 2010, to "The Washington Post" nazval
"alternativní geografie Spojených států,
přísně tajná Amerika
skrytá před zraky veřejnosti."
Téměř milión a půl lidí mělo nejvyšší bezpečnostní prověrku.
Existovalo více než 3.000 orgánů státní moci
a soukromých bezpečnostních společností.
1,7 miliardy e-mailů a zpráv
bylo zachyceno a uloženo každý den
Národní bezpečnostní agenturou.
Politický komentátor
a ústavní právník Glen Greenwald
přesně popsal tuto opravdu radikální změnu
v našem světě, když napsal:
"jádro a záruka západní spravedlnosti
vychází z Magna Charty, která byla začleněna do Americké
ústavy jako pátý dodatek ..."
"Nikdo nesmí být zbaven života, svobody a majetku bez řádného soudního procesu."
Mohl by být také přidán čtvrtý dodatek k ústavě ...
"Právo na ochranu svobody osobní a domovní, proti nepřiměřeným prohlídkám a zabavování ..."
Bez řádného soudního procesu a práva na soukromí.
Každý z nás v podstatě žije na milost a nemilost
dohledu státu.
To vše ve jménu
zastavení hrozby terorismu,
která překračuje rozumné proporce.
Obamova zahraniční politika se zdála rozumnější,
než Bushovo popírání unilateralismu
a preventivní politiky, která tak pobouřila světový názor.
Ale cíl, který zahrnuje globální nadvládu Spojených států se lišil jen málo.
A i prostředky byly zoufale podobné.
V roce 2011, dřívější Bushův ředitel NSA
a CIA, generál Michael Hayden,
zachoval kontinuitu
mezi dvěma naprosto odlišnými prezidenty,
Řekl, že ...
Američané našli komfortní zónu
v tom, přijmout co jejich vláda dělá.
Nazval ji...
Praktický konsensus.
S ohledem na omezené zkušenosti ve vnějších otázkách
se Obama obklopil ostřílenými poradci.
Mezi nimi, Bushův pozůstatek, ministr obrany Robert Gates
a zastánce tvrdé linie Bill Casey ze CIA z éry '80 let.
Hillary Clintonová jako ministryně zahraničních věcí,
byla stejný příznivec válečné politiky.
V ranných projevech, Clinton prezentoval
verzi Americké historie plný
nenalakované vítězoslávy a historické amnézie.
Takže mi dovolte říci jasně -
Spojené státy mohou, musí a budou vést
v tomto novém století.
Třetí světová válka,
které jsme se tolik báli nikdy nepřišla.
A milióny lidí se vymanilo z chudoby,
a uplatňuje poprvé svá lidská práva.
Tyto výhody globální architektury
byly tvořeny v průběhu let
Americkými představiteli obou politických stran.
Bylo by obtížné najít a zeptat se
miliónů zabitých po mnoho desetiletí
Amerických zásahu v jejich zemích
co si myslí.
Lidí z Hirošimy a Nagasaki,
Filipín, Střední Ameriky,
Řecka,
Iránu,
Brazílie, Kuby,
Konga
Indonésie, Vietnamu,
Kambodžy, Laosu,
Chile, Východního Timoru,
Iráku
a Afghánistánu,
mezi jinými.
V Afghánistánu ji Obama,
nazval "válku z nutnosti,"
zdvojnásobil po Bushovi.
Tlaku na konci roku 2009 na odesílání více vojáků,
odolal.
Armádní poradce mu řekl,
"Nechápu, jak můžete vzdorovat našemu vojenskému velení."
Což znamená, že vrchní velení může odstoupit na protest.
Ředitel CIA Leon Panetta mu řekl,
"žádný demokratický prezident nemůže jít proti vojenskému velení,
zvlášť pokud o to požádá. Takže udělejte to,
doporučil. "Udělejte to, co říkají."
Když přišlo k jeho rozhodnutí,
Obama neukázal odvahu Johna Kennedyho.
V prosinci oznámil další zvýšení o 30.000 vojáků
takže dosáhl téměř 100.000 -
stejný počet Sověti nasadili
při své katastrofální invazi Afghánistánu.
Oznámil zvýšení počtu vojáků
ve Westpointu, připomínajíc kadetům,
že USA napadli Afghánistán
vzhledem k tomu, že předpokladají, že je útočištěm pro Al-Káidu.
Ale zapomněl zmínit, že většina příprav
na 11. září se konala ne v Afghánistánu,
ale v apartmánech v Německu a ve Španělsku
a v leteckých školách ve Spojených státech,
nebo, že pouze 50 až 100 z 300 členů al-Káidy
ve skutečnosti
uteklo do Afghánistánu,
a že většina z nich byla nyní v Pákistánu,
jejich spojencem.
To, že prezident, který vedl dvě války
dostal Nobelovu cenu za mír
tentýž měsíc, bylo při nejmenším absurdní.
Ale když svět slyšel
Obamovu obranu
Americké jednostrannosti a preventivní politiky
význam ceny byl snížen,
jak se to stalo za Kissingera o 36 let dříve.
Věřím, že Spojené státy americké musí zůstat
lídrem ve vedení války.
To je to, co nás odlišuje od těch se kterými bojujeme.
Obama se obával, aby nazabředl v Afghánistánu,
jako Johnson ve Vietnamu.
Co zaostalý,
chudí a převážně
negramotní Afghánci potřebovali
byla ekonomická pomoc, vzdělávání a sociální reformy.
USA utratili
110 miliard dolarů na vojenské programy
v roce 2011, ale pouze 2 miliardy dolarů
na udržitelný rozvoj.
S velkými Americkými penězi
kolujícími kolem, jako ve Vietnamu,
korupce dosáhla epických proporcí.
Nedůvěra mezi NATO
a Afghánskými spojenci stoupala.
USA - podporovaný prezident Hamíd Karzáí
oznámil, že
by podpořil Pákistán, pokud by měl jít do války
s USA,
do roku 2012 Afghánští vojáci a policie
zabíjeli Americké vojáky s takovou rostoucí pravidelností,
že armády museli být odděleny.
Mezitím, vyčerpané a demoralizované Americké síly,
opustily Irák v prosinci 2011.
Téměř 4.500 Amerických vojáků se nevrátilo domů,
více než 32.000 zraněných,
mnoho z nich vážně.
Počet Iráckých obětí je v rozmezí od 150.000
po více než milión.
Dva milióny Iráčanů uprchlo ze země.
Ironie byla dokonalá.
Při sesazování sunnitského Husajna, Spojené státy proměnili
Irák v nový stát s převahou šíitů
cenných spojenců Iránu,
kteří se tak stali válečným vítězem.
Bushovi úředníci odhadovali válku v Iráku
na 50 až 60 miliard dolarů.
Rumsfeld nazval, něco nad 100 miliard "nesmyslem".
Do roku 2008, když Bush odešel z funkce,
USA utratili, nějakých 700 miliard dolarů za válku,
nezahrnujících dlouhodobou péči pro veterány.
Ekonomové předpovídají dlouhodobé náklady
asi na 3 bilióny dolarů.
Obama přivítal vojáky doma ve Fort Bragg v Severní Karolíně,
aby zajistil, že konec války nebyl tak nečestný jako jeho začátek.
Zanechali jsme suverénní, stabilní a soběstačný Irák.
Na rozdíl od starých říší,
neděláme tyto oběti
kvůli území, nebo prostředkům.
Děláme to protože je to správné.
Nikdy nezapomeňte, že jste části nepřetržité řady
hrdinů trvajícího dvě století.
Jako vaši prarodiče a rodiče,
kteří zkrotili fašismus a komunismus,
vydáme spravedlnosti
ty, kteří nás napadli 11. září.
Tak schválil opět, Bushovu lež
o zapojení Iráku do 11. září.
Sotva ta slova vyšla z jeho úst
byl Irák sužován novou sérii
sebevražedných útoků.
K dnešnímu dni, Irák balancuje na okraji občanské války.
Mezi nejdivočejší kritiky dvou válek
byli starostové,
kteří se shromáždili v Baltimore v červnu 2011
a vyzvali k použití 126 miliard dolarů na úsporách
z těchto válek k přestavbě měst.
Starosta Los Angeles řekl ...
že bychom měli stavět mosty v Bagdádu a Kandaháru
a ne v Baltimore a v Kansas City
absolutně nedává mysl.
Pro Americký lid,
otupený z těchto válek,
jediný světlý bod v tomto nepříjemném pocitu
přišel květen 2011 -
neohrožená noční zahraniční
mise námořnictva
zabila Usámu bin Ládina,
žijícího pohodlně ve stínu Pákistánské
vojenské akademie.
V euforii
přepadení vytvořené Spojenými státy,
oslavuje dovednost a sílu námořnictva,
které nechalo popravit bin Ládin stylem členů výboru bdělosti
a vhodili jeho tělo do moře,
byl vytvořen nový profil pro Obamu,
na rozdíl od Bushe, efektivní válečný prezident,
který všemi dostupnými prostředky,
stopoval nepřítele.
Ve skutečnosti, opravdový vlk v rouše beránčím.
Při přestřelce, zabili Usámu bin Ládina
a vzali jeho tělo.
Slavný film dokonce
naznačil mučení jako účinné
při hledání bin Ládina.
I když, ve skutečnosti, to byla obyčejná policie
a špionážní práce, která ho našla
po téměř 10 letech.
K Bohu a zemi,
Geronimo je mrtvý
Ach můj bože.
Nicméně, Americká schopnost nafoukanosti
byla opět v plném rozkvětu.
A neexistovali žádné znepokojující diskuse o vydání
zraněného bin Ládin zpět
k uvěznění a soudu,
vzhledem k tomu co USA udělali v Norimberku,
v případě nacistických obžalovaných, kteří byli odhaleni.
Ale soud byla poslední věc, který většina Američanů chtěla.
Ti, kteří přijali mučení
mohli tolerovat spravedlnost do vlastních rukou.
Ale kdo tady byl skutečný vítěz?
Po odhadovaných biliónech dolarů utracených ve dvou válkách,
statisíců mrtvých po celém světě,
nekonečné válce proti teroru,
ztrátě občanských svobod, důvěry
v prezidenta
a téměř kolapsu struktury finančního impéria spolu s tím,
se dá říci, že nezávislý pozorovatel
by přinejmenším řekl, že USA získalo
Pyrrhovo vítězství ve kterém jeho ztráty
udělali vítězství zbytečné.
Bin Ládin s jeho zvrácenou vizí
nového chalífátu, byl mrtvý,
ale dosáhl mnohem víc, než kdy snil.
Podnítil největší, nejmocnější říši v historii,
aby odkryla svůj nejhorší charakter.
A stejně jako čaroděj ze země Oz,
nevypadal tak velký a mocný.
Kdo jste?
Oh, já - já - jsem velký a silný ...
čaroděj ze země Oz.
Bin Ládin je mučedník
v očích svých následovníků,
upevnil své místo v historických knihách
jako katalyzátor, který oslabil a možná
pomohl zničit starý světový řád.
Někdo by ho mohl nazvat
Hannibalem, nebo Attilou z Římských mýtů,
Robespierrem ve starých Francouzských pořádcích,
Leninem v carském Rusku,
dokonce i moderním Hitlerem k Britské říši,
který přišel ke svému konci svými následky.
Bin Ládin byl pryč.
Ale co Spojené státy budou teď dělat?
Stále mučeni
svými démony, otočili svůj pohled
plně k Číně jako nové hrozbě
a pokračovali v zacházení s Ruskem
po staru, stejně jako chování k Iránu,
Severní Koreji a Venezuele jako k regionálním hrozbám.
Snažící se najít účinnější,
levnější formu války, Obama v roce 2012 oznámil ...
"14% snížení pěchoty,"
"budeme kompenzovat důrazem"
"na vesmír a virtuální prostor..."
Nejprve použité ve Vietnamu, dálkově řízené letadla,
vybavená raketami, se nyní stávají
moderní tváři války
a Obamovou upřednostňovanou zbraní.
Osobně začal výběr na seznam cílů.
Před 11. zářím Spojené státy oponovali
protizákonnému cílenému zabíjení jiných národů,
odsuzovali Izraelské útoky na Palestince.
Ale do roku 2012, letecké síly a CIA nasadili
7.000 dálkově řízených letadel,
používaných především v Afghánistánu, Iráku a Pákistánu.
Obama rozšířil jejich použití
do Jemenu v roce 2009,
tam, kde bylo méně, než 300 bojovníků
Do poloviny roku 2012, tento počet zvýšil
na více než 1.000, jako stálý příval
Amerických útoků na
pobouřené Jemenské občany.
Do roku 2012 měl Obama,
Kaddáfího Libyjské stoupence, islámské povstalce
na Filipínách
a Somálsku na seznamu.
Následky tohoto stylu válčení
jsou stále cítit.
Počet civilních oběti těchto útoků
vyhrotil vztahy Americké vlády
s několika organizacemi pro lidská práva.
Když se soudce zeptal v Pákistánu narozeného " teroristy s Time Square"
jak mohli riskovat zabíjení nevinných žen a dětí,
odpověděl, že Americké dálkově řízené letadla, pravidelně
zabíjeli ženy a děti v Afghánistánu
a Pákistánu.
Pravda byla venku.
A do roku 2012,
více než 50 zemí, některé přátelské
a některé nepřátelské k USA,
koupili dálkově řízené letadla.
Izrael, Rusko, Indie a Irán tvrdí
že zvládli výrobu těchto smrtících zbraní.
Ale nejdynamičtější program měla Čína.
Stejně jako u atomové bomby, začaly nové závody ve zbrojení.
Bush pokračoval
v Clintonové expanzi v základnách NATO blíže k Rusku,
porušujíc otcův slib Gorbačovovi.
Obama rozšířil NATO o Albánii s Chorvatskem.
A to i přes upuštění od 500 základen v Iráku
Obamova vláda, kromě odhadovaných
6.000 základen v USA, udržují
téměř 1.000 zahraničních základen,
které pokrývají celou zeměkouli.
USA byli na konci roku 2007,
vojensky přítomni,
podle Chalmerse Johnsona, ze Stanfordu
ve 151 ze 192 členských zemí OSN.
V roce 2008, AFRICOM, se sídlem v Německu,
byl přidán jako šesté komando odpovědné
za rostoucí Americkou vojenskou přítomnost v Africe.
SOUTHCOM, se sídlem v Miami,
byl reorganizován v roce 2010,
aby zvýšil Americké vojenské zastoupení v Latinské Americe
se základy a systémy monitorování,
protidrogových a protipovstaleckých programů zaměřených ...
".. radikální populismus .."
jako ten ve Venezuele.
Čtvrtá flotila byla aktivována v roce 2008
poprvé od druhé světové války.
Námořnictvo má nyní 10 letadlových lodí
hlidkujících v mezinárodních vodách.
Americké námořnictvo
je globální silou dobra.
V roce 2011, USA prodalo ohromujících
78% světových zbraní.
Během Bushových let,
Pentagon výdaje více než zdvojnásobil
na 700 miliard dolarů.
I když skutečný rozpočet Pentagonu
je rozptýlen do tajných úkolů
a různých oddělení vlády,
do roku 2010, podle projektu Národních priorit
USA ve skutečnosti utratilo odhadem ...
"1.2 bilónů dolarů z ročního rozpočtu 3 biliónů dolarů"
... na armádu,
výzvědné služby a vnitřní bezpečnost -
na kompletní převahu na zemi, moři, ve vzduchu,
vesmíru a kyberprostoru.
V listopadu 2011
ministryně zahraničních věcí Clintonová
hodila rukavici Číně, napsala ...
"Zatímco válka v Iráku se chýlí ke konci a vojáci jsou staženi z Afghánistánu"
"USA je na rozcestí."
Nazvala to ...
"... Americké Pacifické století ..."
Myslela tím podstatně zvýšit vojenskou účast
v oblasti Asie a Tichomoří ovládané Čínou.
Začalo to opiovými válkami v 19. století,
Čína byla ponížována znovu a znovu silnějšími nepřáteli -
Velkou Británii, Japonskem, Ruskem.
Bojovali s USA v patové situaci
v Koreji na počátku roku 1950.
Čína je hrdý národ -
s druhou největší ekonomikou na světě.
Kříženec - části státní,
části kapitalistický - nahradila USA
jako hlavního Asijského obchodního partnera.
Ale v roce 1996, Čínští představitelé byli ponižováni znovu
Americkým nukleární raketovým chrastěním
během další konfrontace na Tchaj-wanu.
A se svými ekonomickými zájmy
a k ochraně lodních tras,
si stanovila modernizovat svou armádu.
V roce 2012, Pentagon odhaduje
Čínské výdaje ve výši 160 miliard dolarů.
Ale vzhledem k utajení Čínského systému,
skutečný rozpočet neznáme v tomto okamžiku.
I když má jen jednu základnu v zahraničí,
její tvrdá linie při sporech o ropě, zemním plynu,
ostrovů bohatých na nerosty
a území ve východním a jihočínském moři
vyostřili napětí
se svými regionálními sousedy.
Interně, vláda,
komunistická jen podle jména,
zůstala politicky zaostalá -
určila za každou cenu
modernizovat,
ale byla brutálně ochotna
potlačovat disent, kde vláda jedné strany
byla zpochybňována.
Západní demokracie,
zatímco podnikala s Čínou,
odsuzovala tyto politiky
s malým úspěchem. Ale ještě zlověstnější je,
že Čína znovu přilákala
hněv a napadání
Americkými zastánci tvrdé linie,
jejichž nepřátelství se datuje
do éry McCarthyho.
Nová konfrontace je na spadnutí.
USA se vrátili do Asie,
hledájíce nová spojenectví,
znovu srovnáním svého loďstva,
nasazením svých nejlepších tajných válečných letadel
na základny v rámci dosahu
Číny do roku 2017.
Posílili vojenské aliance
se sousedy Číny,
zvláště Japonskem, Jižní Koreou,
Tchaj-wanem a Filipínami,
odesláním 2.500 mariňáků do Austrálie -
první dlouhodobé zvýšení počtu vojáků v Asii
od Vietnamu.
Číňané byli silně rozzlobení
během Obamovy vlády
prodejem nových zbraní
za 12 miliard dolarů Tchaj-wanu v roce 2010 a '11.
Obvinili USA,
že se je snaží obklíčit.
Strach z USA
jinými nelze podceňovat.
Jak konzervativní politolog
Samuel Huntington uznal v roce 1996
západ vyhrál válku, ne nadřazenosti
svých myšlenek, hodnot nebo náboženství,
ale spíše svou nadřazeností
v použití organizovaného násilí,
na což západ často zapomíná, na tuto skutečnost.
Nezápaďáci nikdy.
Pokrokoví Činští odborníci
se obávali, že USA opět použije
Trumanův scénář z roku 1946 se Sovětským svazem,
ve snaze zkrotit Čínu.
Stejná situace se opakuje ještě jednou
se západní odporem vnitřní politiky Číny.
Ale tentokrát, držící 1 bilión dolarů Amerických státních dluhopisů,
Čína mohla ohrozit Americkou ekonomiku
způsobem, jakým Sověti nikdy nemohli.
Historik Alfred McCoy vymezil skutečné podíly
když napsal, "Pentagon doufá, že brzy do roku 2020,
bude hlídat celou zeměkouli bez ustání,
neúnavně, přes trojitý vesmírny štít
dosahující ze stratosféry do exosféry,
řízené dalkově ovládanými letadly vyzbrojenými agilními raketami."
Trojté stínění by mělo být schopno oslepit celou armádu
tím, že vyřadí z provozu pozemní komunikaci,
leteckou elektrotechniku a námořní navigaci.
Ale jak McCoy upozornil iluze technologické nepřemožitelnosti
a informační vševědoucnosti selhala u arogantních národů v minulosti,
jak osudy Německa za druhé světové války
a USA ve Vietnamu potvrzují.
S tragickou ironií, nám McCoy připomíná,
že Americké "veto globálního zabíjení"
může být ekvalizér pro další ztrátu
hospodářské síly,
a že osud USA může být stanoven
tím, co je na prvním místě v tomto staletém cyklu:
Vojenského zhroucení v důsledku iluze technologického mistrovství,
nebo nového technologického systému
dostatečně silného, aby zachoval Americkou globální nadvládu.
Ale jak populární filmová série
"Star Wars" ukazuje,
národ, který dominoval světu technologií
se brzy stane tyranií ...
Vstaň, můj příteli.
... budou nenávidět ty, kteří je tyranizují.
Čína se může stát první novou říší
objevující se v tomto jaderném světě,
ale říše modelována jako USA,
nebo Britská verze by byla katastrofa.
Velký Han šovinismus
by nebyl o nic lepší než Americká výjímečnost.
Bývalý ministr obrany Joseph Nye poznamenal,
že dominantní síly selhali v integraci
rostoucí moci Německa a Japonska
ve 20. století a globální systém
vyústil ve dvě katastrofické světové války.
Historie se nesmí znovu opakovat.
Číňané se musí vyhýbat Americkému příkladu
a USA musí otočit kurz.
Henry Wallace se obával, že pokud
USA zacházelo se Sověty tak špatně,
když byli na koni ekonomicky a vojensky,
jak by se Sověti chovali k USA,
kdyby se situace obrátila?
Nikdy se to nestalo,
ale tento závod až na dno, jak chápal,
nebude mít vítěze.
Jak uzavíráme tuto sérii
musíme se ptát sami sebe pokorně,
"při ohlédnutí na Americké století
jestli jsme jednali moudře a humánně v našich vztazích
ke zbytku světa?
Svět, ve kterém nejbohatších několik set, nebo tisíc,
nebo pár tisíc mají více bohatství
než nejchudší tři miliardy?
Máme právo hlídat celý svět?
Byli jsme silou dobra, porozumění a míru?"
Musíme si nastavit zrcadlo.
Jsme snad v naší nafoukanosti,
andělé svého vlastního zoufalství?
Nároky na vítězství ve druhé světové válce
a zdůvodnění pro atomové bomby svržené na Japonsko
ačkoli byly určeny pro Sovětský svaz,
byli zakládající mýty naší nadvlády
a státu celonárodní bezpečnosti.
A elity národa z toho měli užitek.
Bomba nám umožnila vyhrát všemi dostupnými prostředky,
což z nás dělá - protože jsme vyhráli - správné.
A protože máme pravdu, jsme dobří.
Za těchto podmínek
neexistuje žádná morálka, ale jen naše vlastní.
Jak ministryně zahraničních věcí Madeleine Albrightová řekla,
"ale máme-li použít sílu,
je to proto, že jsme Amerika;
jsme nepostradatelný národ."
Vzhledem k tomu že můžeme a že jsme hrozili lidstvu bombou,
naše chyby jsou odpuštěny
a naše krutosti oprávněné,
jako dobře míněné poblouznění.
Ale nadvláda netrvá.
Pět hlavních říší se zhroutilo
v průběhu života člověka narozeného před druhou světovou válkou:
Británie, Francie, Německo,
Japonsko a Sovětský svaz.
Dříve ve 20. století, další tři říše:
Rusko, Rakousko-Uhersko
a Osmanská říše.
Pokud je historie jako barometr,
nadvláda Spojených států skončí také.
Moudře jsme
odmítali stát se koloniální říší
a většina Američanů by popírala, všechny imperiální nároky.
Možná to je důvod, proč jsme se drželi tak urputně mýtu
Americké výlučnosti -
Americké jedinečnosti, shovívavosti, velkorysosti.
Možná, že v tomto imaginárním pojmu
leží semeno Amerického vykoupení,
naděje, že Spojené státy dosáhnou té vize,
která byla na dosah ruky v roce 1944,
když se Wallace téměř stal prezidentem,
nebo když Stalin zemřel v roce 1953,
s novým Americkým prezidentem v úřadu,
nebo J.F.K. a Chruščov v roce 1963,
nebo Bush a Gorbačov v roce '89
nebo Obama v roce 2008.
Historie nám ukázala,
že všechno mohlo být jinak.
Tyto momenty přijdou znovu v jiné formě.
Budeme připraveni?
Když se ohlédnu zpět k Franklinu Rooseveltovi,
poslední den svého života poslal Churchillovi telegram ...
Minimalizoval bych problémy se Sověty
pokud je to možné, protože tyto problémy,
v té či oné formě, zdá se, vznikají každý den
a většina z nich jde vyřešit.
Zklidnit
situaci, když se něco stane,
nechat věcem
volný průběh
a podívat se na svět očima našich protivníků:
Tento způsob spočívá ve sdílení potřeby s jinými zeměmi
se skutečnou empatií a soucitem,
důvěrou v kolektivní vůli této planety
chceme-li přežít nadcházející období
ukončení hrozby jaderného zničení a globálního oteplování.
Můžeme se vzdát naší výjimečnosti
a naší domýšlivosti?
Můžeme odstranit diskusi o nadvládě?
Můžeme přestat apelovat na Boha, aby požehnal Americe před jinými národy?
Zastánci tvrdé linie a nacionalisté budou protestovat,
ale jejich cesta se ukázala být špatnou.
Mladá žena mi řekla v roce 1970,
"musíme feminizovat tuto planetu."
Myslel jsem tenkrát, že je to divné,
ale teď jsem si uvědomil, že je síla v lásce -
skutečná síla ve skutečné lásce.
Pojďme najít cestu zpět, respektovat zákony -
ne džungle, ale zákony civilizace -
s kterými jsme přišli nejdříve a dát stranou své rozdíly
k zachování toho co je důležité.
Hérodotos napsal v pátém století před Kristem,
"první historie byla napsána v naději,
zachování před vymizením
vzpomínek na to, jací lidé byli."
A z tohoto důvodu historie lidstva
není jen z krve a smrti,
ale také ze cti, úspěchu,
laskavosti, vzpomínek
a civilizovanosti.
To je cesta vpřed -
pamatování si minulosti.
A pak můžeme začít,
krok za krokem, jako dítě,
sahající po hvězdách.
V konečném důsledku
našim nejzákladnějším pojítkem
je, že všichni obýváme tuto malou planetu,
my všichni dýcháme stejný vzduch,
všichni se staráme o budoucnost našich dětí
a všichni jsme smrtelní.
přeložil -- vena --
Best watched using Open Subtitles MKV Player